20 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR OFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



af hårdbast och strängslida, är svampparenchymet betydligt mäktigare och ofvan dem 

 finnas, strängslidan oräknad, tvänne lag af svampparenchymceller. De i storlek dem 

 närmast kommande kärlknippena, som ligga något nedom midten på tvärsnittet, äro 

 genom trenne rader svampparenchymceller (strängslidan likaledes oräknad) skilda från 

 palissadväfnaden och utgöras endast af sex hårdbastceller och ungefär tio trakeala 

 element. Något vekbast har ej kunnat upptäckas i dessa kärlknippen. De minsta 

 kärlknippena utgöras endast af några få långa och smala spiralkärl och bilda ett nät- 

 verk emellan de större kärlknippena, omedelbart under svampparenchymets tredje 

 lag, räknadt från palissadväfnaden. Dessa kärlknippen omgifvas af en ej tätt hopslu- 

 ten strängslida, hvars celler genom utbuktningar stå i förbindelse med svampparen- 

 chymets celler. Från de mindre kärlknippena utgå grupper af stora kantiga skle- 

 reider, I, 5. 



Gareinia cocliinchiiiensis Choisy. 



(Tafl. VIII, fig. 3—12. Tatl. IX, fig. 1.) 



Blad tämligen små, läderartade och mycket tunnare än hos föregående art. 



Epidermis saknar klyföppningar på öfre sidan. Dess celler på båda bladytorna 

 med tämligen tjock yttervägg, i tvärsnitt rektangulära, låga och af samma höjd. Sedda 

 från ytan äro de öfre, VIII, 4, mindre och häfva nästan raka, men de undre, VIII, 

 12, något undulerade mellanväggar. Klyföppningar, sedda från ytan, tämligen glesa, 

 små, runda, omgifna af tvänne med springan parallela biceller. Deras slutceller, IX, 

 1, insänkta, små, i tvärsnitt nästan rektangulära, upprättstående, tjockväggiga, med 

 oval snedställd hålighet, försedda med tjocka, små ytter- och innanlister och nästan 

 öfvertäckta af de stora bicellerna, h vilka hafva tjocka ytterlister. 



Palissadparenchymet upptager nära en fjärdedel af mesophyllets höjd, VIII, 3, 

 och är anordnadt i tvänne rader. Dess celler skilja sig till formen väsentligen från 

 dem hos föregående art och afvika, sedda på tvärsnitt, föga från svampparenchymets 

 celler, hvadan bladen äfven skulle kunna hänföras till den typ, hvars mesophyll blif- 

 vit mer eller mindre fullständigt förvandladt till svampparenchym. Pallissadväf nådens 

 celler äro ej sällan nästan kvadratiska eller åtminstone föga högre än vida. Mer säl- 

 lan äro de cylindriska, hvarvid deras höjd kan vara ända till 4 gånger större än 

 bredden. På ytsnitt hafva cellerna i öfre raden, VIII, 5, merendels en mindre om- 

 krets och stå tätare tillsammans än i den undre, VIII, 6. Hvarje epidermiscell kan 

 täcka 2—3 palissadceller i öfre raden (jfr VIII, 4 och 5). 



Svampparenchymet är på tvärsnitt, VIII, 3, 3—4 gånger lägre och ej så lakunöst 

 som hos föregående art, h var jämte dess celler äro mycket mindre än hos denna. Van- 

 ligen har denna väfnad 6—7 cellers höjd och består af på tvärsnitt i såväl vertikala 

 som horisontala rader anordnade celler, som äro tämligen tjockväggiga, rundade eller 

 i horisontal riktning förlängda och som merändels sakna utskott. Luftkamrar tämli- 

 gen talrika, till största delen sträckta i vertikal riktning stundom ända från palissad- 

 cellernas undre ändar i den öfre raden ned till undre epidermis eller till det cell-lag, 

 som till större delen betäcker dennas insida. Andra lakuner taga sin början under 



