KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. NIO 2. 25 



Svampparmchymet är ej synnerligen etorcelligt och har på tvärsnitt genom blad- 

 skitvan 6 — 7 cellers höjd. På sådana snitt äro dess celler mer eller mindre rundade 

 eller sträckta i horizontal riktning, i hvilket senare fall de äro bågformigt insvängda. 

 Så är i synnerhet förhållandet med cellerna i det andra och tredje laget, från undre 

 epidermis räknadt. Dessa äro ej så höga som i de öfriga lagen och fyllda med ett 

 brunt innehåll. De stå dessutom genom små utskott från sin öfre och undre sida i 

 förbindelse med cellerna i närmaste lag. Cellerna i öfversta laget äro de högsta och 

 ofta något palissadformiga. Pä ytsnitt äro cellerna i nyss beskrifna båda lag längst 

 och smalast, och, liksom i de öfriga, båglika samt nätlikt anordnade. 



Kärlknippena äro inbäddade och åtföljda af hårdbast jämte smala rader af länga, 

 cylindriska, af ett brunt innehåll fyllda celler, som enligt Rittershausen (a. st. pag. 

 46) äro garfsyreceller. De minsta kärlknippena befinna sig omedelbart under palis- 

 sadväf nåden. 



Banisteria Gardueriaiia A. Juss. 



Blad små, tämligen tunna, läderartade. 



Epidermis på öfre sidan utan klyföppningaf, försedd med tjock yttervägg; dess 

 celler i tvärsnitt betydligt högre än på den undre och nästan kvadratiska, fyllda af 

 ett brunt innehall, stundom genom en tangential vägg delade i tvänne celler, pä yt- 

 snitt tämligen små, regelbundet polygonala och försedda med tämligen tjocka, raka 

 mellanväggar. Undre epidermis fullständigt täckt af de för Malpighiaceerna karak- 

 täristiska hären, med tunn yttervägg; dess celler sedda Iran ytan med stor och oregel- 

 bunden omkrets. Klyföppnmgarne tämligen glesa, sedda Iran ytan ovala och omgifna 

 af tvänne, med springan parallela biceller ; deras slutceller i tvärsnitt höga, smala, inåt 

 något vidgade, upprätta och tjockväggiga, af samma höjd som bicellerna, utan både 

 ytter- och innanlister samt med hög och smal halighet. 



Pal issad parenvhymet upptager nära hälften af mesophyllets höjd och består af 

 en rad tämligen tätt förenade, cylindriska, höga och smala celler, hvilkas höjd är un- 

 gefär 10—12 gånger större än vidden. Pa ytsnitt täcker hvarje öfre epidermiscell 4 

 — 5 palissadceller, och dessa äro något åtskilda af luftrum och i tvärsnitt runda. 

 Kristallsäckar, innehallande h vardera en stor kristallkonkretion, äro ganska vanliga i 

 denna väfnad. 



SvampjHiiritch ymet är ganska storcelligt och har 7 — 8 cellers höjd. Pä tvärsnitt 

 äro cellerna runda eller sträckta i horisontal riktning och merändels anordnade i ver- 

 tikala rader. Större eller mindre, än höga och smala, än mer rundade luftkamrar 

 finnas i denna väfnad; de förra genomsätta svampparenchymet frän palissadväf nåden 

 eller närmast undre cell-lag ända ned till undre epidermis eller den näst öfre cellraden, 

 men äro stundom afbrutna af en horisontal cellrad. De senare sträcka sig genom ett 

 färre antal lag och nå än upp till palissadväf nåden, än ned till undre epidermis 

 eller äro förlagda närmare svampparenchymets midt. På ytsnitt äro cellerna i det 

 öfversta, till palissadväfnaden gränsande laget minst, men hafva en betydligt större 

 omkrets än palissadcellerna och visa benägenhet till en nätlik anordning, hvarvid de 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 33. N:o 2. i 



