KtTNGT,. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. fSAND 39. N:0 2. 27 



väfnad är särdeles rik på såväl stora som små luftrum. De större kunna sträcka sig 

 från palissadväfnaden ända ned till undre epidermis, andra äro genom en tvärgående 

 cellrad afdelade i ett öfre och ett undre luftrum och andra återigen, som befinna sig 

 än i öfre, än i undre delen af svampväfnaden, sträcka sig endast genom ett färre an- 

 tal cell-lag och hafva merendels en rundad omkrets. På ytsnitt äro cellerna i alla 

 lagen, äfven det öfversta och understa, anordnade i nätverk och båglika. 



Kärl knippena. Endast de största äro genomgående och de dem i storlek när- 

 mast kommande ligga intill undre sidan af palissadväfnaden, men sträcka sig ända 

 ned till undre epidermis. Alla de öfriga mindre strängarne, äfven sådana som utgö- 

 ras af 1 — 3 trakeala element, gränsa med sin skarpt markerade strängslida in till 

 palissadcellernas undre ändar. 



liridelia tomentosa Illiune? 



Under denna benämning förekomma bland det af MÖLLER hemförda materialet 

 bladen af en i botaniska trädgärden vid Buitenzorg odlad växt, hvilka emellertid, 

 såsom varande nästan glatta, svårligen kunna tillhöra denna art. Endast på undre 

 bladytan finnas, ehuru sparsamt, encelliga, tvåarmade trichom, värkliga Malpighiacé- 

 hår, som enligt Solereder (a. st. pag. 847) äfven skola förekomma hos några Euphor- 

 biaceer. Det är således möjligt att ifrågavarande blad kunna tillhöra någon annan 

 art af samma släkte. Säkert är åtminstone, att de härstamma frän någon till Eu- 

 phorbiaceerna hörande växt. 



Epidermis på öfre ytan utan klyf öppningar, med tämligen tjock, rak yttervägg, 

 ganska storcellig; dess celler i tvärsnitt kvadratiska eller rektangulära, märkbart högre 

 än på den undre, på ytsnitt olikformiga, med tämligen tjocka, undulerade mellanväg- 

 gar och randporer i bukterna, till omkretsen märkbart större än på undre sidan. De 

 undre epidermiscellerna på tvärsnitt hvälfda och försedda med en tunn yttervägg, på 

 ytsnitt i följd af de vågiga mellanväggarne olikformiga. Undre ytans epidermis för- 

 stärkes af ett hypoderma, hvars celler äro i tvärsnitt tämligen stora och på ytsnitt 

 hafva ganska tjocka, raka mellanväggar och blifva i följd däraf polygonala. Större 

 eller mindre grupper af epidermisceller eller enstaka sådana celler på båda blady- 

 torna äro fyllda med ett brunt innehåll. De glesa klyföppningarne äro på ytsnitt 

 mycket små, smala, af långa och omgifna af tvänne med springan parallela biceller. 

 Slutcellerna något nedsänkta, i det bicellerna hvälfva sig öfver dem, i tvärsnitt myc- 

 ket små, runda och försedda med korta, smala och raka ytterlister. 



Palissadparenchymet upptager ungefär \' t af mesophyllets höjd och består af 

 tvänne rader. Cellerna i den öfre raden äro mycket små, smala, cylindriska och stå 

 tätt tillsammans. Deras höjd är ungefär 6 — 8 gånger större än bredden, och en öfre 

 epidermiscell täcker 8 - 10 sådana celler. På ytsnitt äro de rundadt polygonala och 

 sakna mellanrum. Den undre radens palissadceller äro likaledes tätt hopstående, men 

 märkbart vidare, så att till h varje sådan cell gränsa 2 — 3 palissadceller i öfre raden 

 och deras höjd öfverträffar endast 2 — 3 gånger bredden; de äro också något lägre än 

 palissadcellerna i den öfre raden. 



