2g ARESPHOTJG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BI.ADBYOGNAD. 



Svampparenchymet har 7—8 cellers höjd, är storcelligt, åtminstone i jämförelse 

 med palissadväfnaden, och ganska lakunöst. Luftkamrarne äro än vertikala, högre 

 eller lägre, stundom sä höga, att de sträcka sig genom svampparenchymets hela höjd, 

 än rundade eller sträckta i horisontal riktning. På ytsnitt äro cellerna bågformigt 

 svängda och nätlikt anordnade. I det understa laget äro de på ytsnitt kortare och 

 bredare samt ej märkbart krökta, men likväl nätlikt anordnade. 



Kärlknippena äro, med undantag af de minsta, omgifna af hårdbast. Endast 

 de största äro genomgående ; med aftagande storlek aflägsna de sig mer och mer från 

 den undre epidermis, men stå fortfarande och slutligen endast genom en enkel rad af 

 i tvärsnitt runda celler i förbindelse med den öfre, under det de minsta kärlknippena 

 befinna sig omedelbart under palissadväfnaden. Ledade mjölkkärl eller måhända rader 

 af mjölkceller, som båda åtfölja kärlknippena, genomdraga hela mesophyllet och tränga, 

 i likhet med mjölkkärlen hos många andra Euphorbiaceer, mellan palissadcellerna ut 

 till öfre epidermis. De hysa ett brunt innehåll, möjligen af samma beskaffenhet som 

 det i vissa epidermisceller. 



Agyneia mnltiflorå Hassk. 



(Taf. XXV. fig. 15.) 



Blad små, tunna och tämligen späda. 



Epidermis utan klyvöppningar på öfre sidan, smäcellig och tunnväggig på båda 

 ytorna och försedd med undulerade mellanväggar. Epidermiscellerna, sedda från 

 ytan, af ungefär samma storlek på båda sidorna, de öfre i tvärsnitt vanligen något 

 högre, i synnerhet i jämförelse med de undre epidermisceller, som omedelbart gränsa 

 till luftrum. Pä öfre bladytan iakttagas mindre epidermisceller, som genom en tjock, 

 rak vägg tyckas vara delade i tvänne och i någon män likna en klyföppning, ehuru 

 någon öppning mellan cellerna ej förefinnes. Klyföppningar på undre bladytan glesa, 

 ovala, omgifna af tvänne med springan parallela biceller. Slutceller liggande i jämn- 

 höjd med epidermis, mycket små och tämligen tjockväggiga, utan både ytter- och 

 innanlister, upprättstående, inåt rundade, men utåt nästan koniskt afsmalnande: deras 

 halighet af ungefär samma form som själfva cellernas yttre kontur. 



Palissadparenchymet utgör ungefär l /a af hela mesophyllets höjd och består af 

 tvänne rader tätt hopstäende, i förhållande till bredden låga celler, hvilkas höjd sällan 

 är dubbelt större än bredden. På ytsnitt genom bladskifvan äro palissadcellerna po- 

 lygonala och täckas till ett antal af 3 — 5 af hvarje öfre epidermiscell. Åtminstone i 

 den öfre raden iakttagas på ytsnitt mellan de vanliga, på kloroplaster rika palissadcel- 

 lerna andra, ganska talrika celler, som hafva ett färglöst innehåll, äro dubbelt större 

 än de öfriga, i tvärsnitt runda och som förmodligen äro slemceller. 



Svain ppn renehymet har ungefär 7 cellers höjd och är mycket lakunöst, bestående 

 af jämförelsevis stora, på tvärsnitt runda eller horisontalt sträckta celler. Sedda frän 

 ytan äro de bagformiga ock bilda ett regelbundet nätverk med stora, vanligen runda 

 maskrum, som äro lika stora i det understa laget. Pä tvärsnitt genom bladskifvan 

 framträda intorcellularrummen som luftkamrar, hvilka ej sällan sträcka sig från undre 



