KUNGL. SV\ VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:0 2. 31 



i tvärsnitt polygonala, hvarjämte deras omkrets är så stor, att endast 6 — 8 af dem 

 täckas af hvarje epidermiscell. Men de äro ej regelbundet cylindriska, utan deras 

 bredd växlar på olika höjd. Oftast är bredden på tvärsnitt störst mot båda ändarne. 



Svampparenchymet är storcelligt, ganska lakunöst och har ungefär 6 — 8 cellers 

 höjd. Dess celler äro på tvärsnitt runda, ovala eller horisontalt sträckta och i så fall 

 ofta krökta. Sedda från ytan, äro de i understa laget ej så regelbundet anordnade i 

 ett nätverk och aflänga, raka eller något krökta samt med eller utan mindre utskott. 

 I de närmast öfre lagen blifva cellerna större, båglika och nätlikt anordnade med 

 ganska stora maskor, hvarefter de i de öfversta på ytsnitt visserligen äro båglika, men 

 kortare och bredare, nästan skiflika och nätlikt anordnade, ehuru med mindre maskor. 

 I synnerhet i de undre lagen finnas talrika kristallsäckar, fyllda med hvar sin kristall- 

 konkretion. 



Kärlknippena sakna hårdbast, äro alla inbäddade i mesophyllet och åtföljas af 

 de bekanta mjölkkärlen. De minsta, af ett ringa fåtal trakeala element bestående 

 kärlknippena gränsa intill palissadväfnaden. Det enda skyddsmedel mot yttre meka- 

 niska ingrepp, som finnes hos dessa blad, som i följd af sin tunnhet och späda be- 

 skaffenhet jämte själfva bladskifvans betydliga storlek samt mesophyllets storcellighet 

 tyckas vara i stort behof af dylika skyddsmedel, äro de synnerligt kraftiga nerverna, 

 hvilka i sin undre sida innehålla ett mäktigt kollenkym. Då bladen, att döma af 

 afbildningar, synas vara nedböjda, kunna de möjligen därigenom blifva mindre utsatta 

 för yttre skada. 



Anm. Det torde böra ytterligare betonas, att de undersökta bladen voro myc- 

 ket unga, liksom äfven att beskrifningen på mesophyllet afser dettas beskaffenhet pä 

 längre afstånd från de gröfre nerverna. 



Thea sinensis L. 



Blad medelstora, tunna, men fasta. 



Epidermis utan klyf öppningar på öfre sidan, storcellig; epidermiscellerna på 

 denna sida nästan dubbelt högre än på den undre och försedda med märkbart tjoc- 

 kare yttervägg samt en likaledes tjock innanvägg, sedda frän ytan ej synnerligen 

 stora, runda — polygonala, med utåt tunna, smått ojämna, men inåt tjockare och 

 raka mellanväggar. Undre epidemi isceller med tämligen tjock innanvägg, sedda från 

 ytan med en i anledning af de tämligen tjocka vågiga mellanväggarne oregelbunden 

 omkrets, som är större än de öfre epidermiscellernas. Klyf öppningar, sedda från ytan, 

 stora, rundadt ovala och omgifna af 3 — 4 smala biceller, hvilkas yttervägg är försedd 

 med i synnerhet på tvärsnitt skarpt framträdande kutikularlister. Slutceller liggande 

 i jämnhöjd med epidermis, i tvärsnitt ovala, i snedt horisontalt läge hvilande på och 

 utmed bicellerna, som vidga sig inåt och äro rundade samt till stor del täcka slut- 

 cellernas undre sida, försedda med smala, raka och framåtriktade ytterlister samt en 

 svag antydan till innanlister. 



Palissadparenchymet upptager ungefär 7 4 af hela mesophyllets höjd, består af 

 en cellrad och är skarpt begränsadt mot svampväfnaden. Dess celler tätt hopstående, 



