38 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



alldeles icke genomskurna. Sedda från ytan äro de mer eller mindre regelbundet an- 

 ordnade i ett nätverk och till formen tämligen långa, smala, vanligen bågformigt 

 krökta och i den ena eller båda ändarne förgrenade i tämligen långa utskott, som äro 

 lika breda som själfva cellen. I det närmast under palissadväfnaden liggande laget 

 äro cellerna på tvärsnitt, VI, 1, tämligen höga, på ytsnitt återigen korta, breda och 

 vanligen något krökta, antingen utan eller med kortare utskott, VI, 4. I de mel- 

 lersta lagen, VI, 5, äro cellerna längre och smalare samt försedda med längre utskott. 

 Tillochmed i det understa, VI, 6, bibehålla cellerna denna form och äro nätlikt an- 

 ordnade, ehuru de i allmänhet äro något kortare. 



Kärlknippena, med undantag af de allra minsta, omgifvas af hårdbast. Äfven 

 de största, som direkt utgå från medelnerven, betackas på sin öfre sida af ett, om 

 ock lågt, palissadparenchym. Så är äfven förhållandet med de följande, näst högre 

 ordningarne af kärlknippen, ehuru palissadparenchymet öfver dem blir desto högre, 

 ju mindre kärlknippena äro. De minsta, hvarken af hårdbast eller af någon egentlig 

 strängslida omgifna, till 3 — 4 element reducerade kärlknippena gränsa upp till palis- 

 sadparenchymet och täckas på undre sidan af svampparenchym. 



Författaren befinner sig i något tvifvelsmål om, huruvida de undersökta bladen 

 tillhöra angifna art, emedan mjölkceller, hvilkas närvaro anses utgöra en- gemensam 

 karaktär för alla Sapotacéer, tyckas saknas hos ifrågavarande växt, såvida man icke 

 såsom sådana betraktar de något förlängda, radvis anordnade och af ett brunt inne- 

 håll fyllda cellerna, som omgifva de större kärlknippena. Men äfven mesophyllcel- 

 lerna hysa ett dylikt brunt innehåll. 



Erythroxyluni Coca Lam. 



Blad små, tunna och mjuka, nätådriga. 



Epidermis på öfre ytan utan klyf öppningar, storcellig och med tjock, finknottrig 

 yttervägg; dess celler mycket högre och bredare än på den undre, i tvärsnitt rektan- 

 gulära, på ytsnitt polygonala. Undre epidermisceller i tvärsnitt jämförelsevis små, 

 utbuktade i en kupolformig papill, som är af ungefär samma höjd som själfva cellen 

 i tvärsnitt, försedda med en i synnerhet på papillens topp tjock granulerad yttervägg, 

 på ytsnitt polygonala; på sådana snitt befinnes papillens omkrets vara ungefär hälften 

 mindre än själfva cellens. Klyföppningar glesa, sedda från ytan smalt aflånga och 

 åtföljda af tvänne med springan parallela biceller. Slutceller små, tjockväggiga, ägg- 

 runda, upprätta och fästa vid basen af bicellerna, som med sina papiller hvälfva sig 

 upp öfver dem, bildande en yttre andhåla, och äfven mer eller mindre fullständigt 

 omsluta deras bas, försedda med ytterst små, framåtriktade ytterlister samt större, 

 raka och likaledes framåtriktade innanlister ; deras hålighet förlängd i riktning af slut- 

 cellernas längdaxel. 



Palissadparenchymet utgör ungefär 1 / 3 — '/ ; af hela mesophyllets höjd i tvärsnitt, 

 är mycket småcelligt och består af en rad regelbundet cylindriska och tätt hopstående 

 celler, hvilkas höjd är ungefär 8 — 10 gånger större än bredden. På ytsnitt äro dess 



