46 ABESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



Napoleona Heudelotii Adr. Juss. 



(Taf. V, figg. 1-lu.) 



Blad ej synnerligen stora, tämligen tjocka och läderartade. 



Epidermis på öfre ytan utan klyföppningar, med tjock yttervägg och tunna 

 mellanväggar; dess celler i tvärsnitt, V, 1, kvadratiska eller rektangulära, högre än 

 på den undre och med på ytsnitt undulerade, V, 2, samt med randporer försedda 

 mellanväggar. Undre epidermisceller på ytsnitt, V, 9, likaledes med undulerade mellan- 

 väggar, längre och i förhällande till längden smalare än öfre ytans. Klyföppningar 

 glesa, med stor, rundad omkrets, utan biceller, liggande i jämnhöjd med epidermis; 

 slutceller, V, 10, stora, rundade, men mot springan plattade, tunnväggiga, utan egent- 

 liga såväl ytter- som innanlister, hvilka endast antydas, de förra genom cellernas af- 

 smalnande utåt, de senare genom en svag väggförtjockning. 



Palissadparenchymet är hos denna växt jämförelsevis svagt utbildadt och utgör 

 knappt mer än Vi— V-, af mesophyllets höjd, ehuru dess celler äro anordnade i tvänne 

 rader, som äro skarpt begränsade mot h varandra, V, 1. Cellerna i den öfre raden 

 mer regelbundet cylindriska, högre och smalare, med höjden ungefär 2 — 3 gånger 

 större än bredden och tätare hopstående, i tvärsnitt, V, 3 1 , runda eller ovala samt 

 åtskilda genom smärre luftrum. Två — tre sådana celler kunna täckas af en öfre epi- 

 dermiscell. Palissadcellerna i den undre raden äro i synnerhet med sina undre ändar 

 mer åtskilda af luftrum, V, 4, och knappt mer än en half gång högre än vida, V, 1, 

 stundom nästan runda, och i tvärsnitt vanligen mer ovala, V, 4. 



Svampparenchymet har ungefär 8 — 9 cellers höjd, V, 1, och är mycket storcelligt. 

 Dess celler hafva på tvärsnitt genom bladet benägenhet till anordning i horisontala 

 rader, hvilken anordning emellertid rubbas genom förekomsten af talrika luftkamrar, 

 hvilka föranleda på samma gång en anordning i vertikala rader. Pa tvärsnitt äro 

 merändels cellerna i de mellersta lagen störst och i genomskärning runda. I de två 

 —tre öfversta lagen stå cellerna tätare tillsammans och äro i tvärsnitt runda eller 

 till och med nästan rektangulära. På ytsnitt, V, 5, äro de mycket breda och hafva i 

 följd af de korta, breda utskotten en mycket oregelbunden omkrets, medan cellerna 

 i de mellersta lagen, V, 6, äro mer nätlikt anordnade, vanligen något bågformigt 

 krökta och hafva ofta talrika, smalare utskott, som äro skarpare begränsade mot 

 cellens centrala del. I det näst understa laget, V, 7, blifva återigen cellerna pä yt- 

 snitt mera lika dem i de öfversta och bilda ej något regelbundet nätverk. Cellerna 

 närmast under den undre epidermis, V, 8, bilda ett mer sammanhängande lag, sakna 

 utskott och hafva en mindre ytutbredning och en vanligen aflång, ofta något krökt, 

 mera sällan rund omkrets. Endast midt öfver klyf öppningarne finnas större mellan- 

 rum. På tvärsnitt genom bladskifvan finner man stundom äfven utskott, som utgå 

 från öfre eller undre sidan af en cell, genom hvilka utskott cellerna i ett lag kunna 

 stå i förbindelse med dem i det närmast intill liggande. Endast enkla kristaller, men 



1 I följd af något förbiseende har denna figur blifvit mycket mer förstorad än de öfriga, i det Oc. o, 

 Obj. 8, Leitz, kommit att användas. 



