60 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR OFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



Cellerna i den öfversta raden hafva på tvärsnitt en sådan form, att man kan råka i 

 villrådighet om, huruvida de böra uppfattas såsom palissad- eller svampparenchyin- 

 celler. De äro nämligen upprätta, rundadt af långa och tätt hopstående samt inne- 

 hålla liksom palissadcellerna en brun vätska: stundom kunna de till och med vara 

 något palissadlika. Å andra sidan äro de på ytsnitt korta och breda, något krökta 

 samt försedda med korta, breda utbuktningar, som föranleda uppkomsten af mindre 

 luftrum. Dessutom innehålla de i likhet med de typiska svampparenchymcellerna 

 stora enkla kristaller eller små kristallkonkretioner, som bäggedera tyckas saknas i 

 palissadparenchymet. Och dessutom förekommer brunt innehåll äfven i det understa 

 eller båda de understa cell-lagen af svampparenchymet. Cellerna i denna väfnad 

 under den öfversta raden äro på tvärsnitt runda, när de blifvit genomskurna och i 

 så fall anordnade i vertikala rader, som begränsa luftkamrarne, men i annat fall mer 

 eller mindre rektangulära, bildande horisontala rader. Det intercellulära systemet 

 ntgöres på tvärsnitt af smala luftkamrar, som än äro mycket höga än låga, sträc- 

 kande sig genom ett större eller mindre antal cell-lag. Sedda från ytan äro cellerna 

 i alla de öfriga, under det öfversta liggande lagen typiskt skiflika och försedda med 

 talrika utbuktningar, hvarigenom luftrummen blifva jämförelsevis små, till omkretsen 

 betydligt mindre än ytan af någon bland de omgifvande cellerna. Äfven i det un- 

 dersta laget äro cellerna skiflika, ehuru något kortare och bredare. 



Kärlknippena äro samt och synnerligen inbäddade och omgifna af härdbast, 

 som återigen inneslutes af en strängslida, hvars celler innehålla livar sin enkla kristall, 

 som är större än de kristaller, hvilka finnas i svampparenchymet. De större kärl- 

 knippena gränsa med sin strängslida upp till undre randen af svampparenchymets 

 öfversta cellrad och ned till understa raden i samma väfnad. I samma män kärl- 

 knippena af taga i storlek aflägsna de sig också Iran öfre ytan och närma sig den 

 undre, så att de minsta äro genom endast ett par cell-lag skilda frän undre epi- 

 dermis. 



Till samma bladtyp höra äfven följande växter, hvilka ej underkastats någon 

 mer ingående undersökning: 



Galphimia glauca Cav., blad sma och tunna; öfre epidermis med tunn ytter- 

 vägg; kärlknippen inbäddade. 



Melastoma polyanthum Blume, blad medelstora, tunna; öfre epidermis med 

 tjock yttervägg; kärlknippen inbäddade. 



Coussapoa villosa Poepp. & Endl. (frän Ecuador, Baron Euuers), blad stora 

 och mycket tunna, kortskaftade ; mesophyll smacelligt; de flesta kärlknippen inne- 

 slutna i nerver, de öfriga inbäddade. 



Morinda citrifolia L., blad stora, tämligen tunna; äfven öfre epidermis med 

 tunn yttervägg; svanipparenehym mycket kompakt, bestående af i regelbundna hori- 

 sontala rader ordnade celler och i synnerhet i öfversta raden innehållande raphid- 

 säckar; kärlknippen inbäddade. 



