KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:0 2. 77 



i det den är dubbelt eller till ocb med mer än dubbelt högre än svampparenchymet 

 och bestar af tvänne rader celler, af hvilka de i den undre raden äro betydligt vidare 

 och ungefär tre gånger lägre än cellerna i den öfre. I den senare raden är cellernas 

 höjd 20 — 30 gånger större än bredden. Olikheten i palissadparenchymets organisation 

 kan i föreliggande fall ej bero på den omständigheten, att de undersökta tvärsnitten 

 tagits frän olika partier af bladskifvan, ty i de från Bombay härstammande bladen 

 befanns palissadparenchymets byggnad vid bladets midt vara densamma som utmed 

 bladkanten. Ej häller kan den bero därpå, att bladen från Bombay måhända varit 

 skuggblad, men de från Java solblad, ty äfven de förra utmärka sig genom höga, 

 smala och mycket tätt hopstående palissadceller och äro således solblad. 



Svampparenchymet, som är storcelligt och kompakt, har ungefär 7 cellers höjd. 

 På tvärsnitt äro cellerna i det understa, liksom vanligen äfven i det näst understa 

 och stundom äfven i det öfversta laget, vertikalt sträckta, ehuru deras höjd föga öf- 

 verträffar bredden, hvarjämte de stå tätare tillsammans. I de mellanliggande lagen 

 däremot hafva de rundad eller af lång form och äro i senare fallet horisontalt sträckta. 

 Luftrummen, likaledes på tvärsnitt, små, merändels mindre än omkretsen af någon 

 bland de omgifvande cellerna; mera sällan äro de höga, smala och sträcka sig genom 

 3 — 4 cell-lag. Sedda frän ytan äro cellerna i alla lagen runda utan utskott, med 

 undantag för de mellersta lagen, i hvilka de mindre kärlknippena befinna sig och 

 hvilkas celler, utan att därigenom förlora sin mer eller mindre runda form, genom 

 smärre utbuktningar ansluta sig till hvarandra. Och äfven intercellularrummen i dessa 

 lag äro mindre än omkretsen af cellerna. Enkla kristaller förekomma i mängd i 

 svampparenchymet s celler, men inga kristallkonkretioner. 



Kärlknippena omgifvas af härdbast, med undantag af de minsta, som gränsa 

 omedelbart intill palissadparenchymet. De största äro genomgående, de dem i storlek 

 närmast kommande kärlknippena gränsa med sitt hård bast upp till öfre epidermis, 

 men äro genom mesophyll skilda från den undre; de af hårdbast omgifna, men in- 

 bäddade kärlknippena befinna sig på lika afständ frän öfre och undre ytan. Hård- 

 bastet omgifves af enkla kristaller innehållande celler, och i vekbastet af de större 

 kärlknippena uppträda de för Guttifererna utmärkande sekretgängarne. Talrika vatten- 

 förande trakeider finnas i svampparenchymet. 



Anm. På undre bladytan förekomma svarta fläckar, som föranledas af någon 

 svart substans, som fyller epidermiscellerna på vissa skarpt begränsade ställen. Afven 

 i öfre epidermis äro somliga celler fyllda med liknande innehåll, ja, till och med i 

 svampparenchymet iakttagas cellgrupper, innehållande samma substans. 



Alchornea sp. 



Denna under namn af Weltria macrophylla i bot. trädgarden i Buitenzorg 

 odlade växt hör till släktet Alchornea och har af J. Mueller (DC. prodr. XV, 

 sect. post. pag. 901) identifierats med A. cordata. Såväl denne författares beskrif- 

 ning på denna art som äfven Rittershausens (a. st. pag. 401) framställning af blad- 



