78 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



byggnaden hos samma art passa emellertid ej in på föreliggande växt, som således 

 sannolikt tillhör någon annan art af samma släkte. 



Blad stora, tämligen tunna, under upphöjdt nätädriga, nästan läderartade och 

 kortskaftade. 



Epidermis smäcellig och tämligen tjockväggig, utan klyföppningar pä öfre ytan, 

 hvars celler pa tvärsnitt äro högre än den undres och på ytsnitt hafva en liten, i 

 följd af de vågiga mellanväggarne oregelbunden yta med randporer i kanterna. Cel- 

 lerna i undre epidermis hafva, sedda frän ytan, tunna, vågiga mellanväggar, men 

 sakna randporer och hafva en något större yta än de öfre epidemi iscellerna. Små 

 runda kristallsäckar, innehållande en liten kristallkonkretion, förekomma strödda mellan 

 cellerna i undre epidermis. Klyföppningar glesa, små, ovala, omgifna af tvänne med 

 springan parallela biceller. Slutceller jämte biceller något höjda öfver epidermis, de 

 förra mycket små, höga, smala och inåt afsmalnande, upprätta och försedda med små, 

 upprätta ytterlister och en hög, med slutcellernas längdaxel parallel hålighet. 



Palissadparenchymet smäcelligt, utgörande ungefär hälften af mesophyllets höjd 

 och bestående af tvänne cellrader. Cellerna i den öfre raden märkbart högre än i 

 den undre och ungefär 7 — 8 gånger högre än breda, regelbundet cylindriska, på yt- 

 snitt polygonala och med anledning af epidermiscellernas ringa storlek endast ungefär 

 en half gång mindre än ytan af hvarje öfre epidermiscell. Cellerna i den undre raden 

 likaledes tätt hopstäende, men merändels endast 3 — 4 gånger högre än breda. Cellerna 

 i den öfre innehålla ej sällan en kristallkonkretion. 



Svampparenchymet, smäcelligt och mycket kompakt, har ungefär 5 — 7 cellers höjd, 

 antalet beroende på det större eller mindre afståndet från de större kärlknippena. 

 På tvärsnitt äro dess celler anordnade i horisontala rader och runda eller något sträckta 

 i horisontal eller vertikal riktning, detta senare ofta i den öfversta och understa raden. 

 Det intercellulära systemet är inskränkt till smärre interstitier eller till smala, högre 

 eller lägre luftkamrar, hvilkas bredd ej är större än diametern af en cell. Endast i 

 den andra och tredje raden, räknad frän palissadväfnaden, finnas celler med smärre 

 utbuktningar och pä samma gäng något större intercellularrum, ehuru dessa äro mycket 

 mindre än omkretsen af någon bland de omgifvande cellerna. Kristallkonkretioner 

 förekomma ganska talrikt i synnerhet i det öfversta och näst öfversta cell-laget. På 

 ytsnitt äro cellerna i understa laget runda eller mer och mindre ovala, utan alla ut- 

 buktningar och utan andra större mellanrum än öfver klyföppningarne och till om- 

 kretsen mycket mindre än cellerna i undre epidermis. I ett eller tvänne närmast 

 följande lag hafva cellerna samma form, men något större omkrets samt stå lika tätt 

 tillsammans; i andra och tredje laget, uppifrån räknadt, blifva cellerna större, äro ofta 

 lindrigt krökta och stå genom korta, breda utbuktningar i förbindelse med hvarandra, 

 men luftrummen äro betydligt mindre än en cells omkrets. I de undre cell-lagen 

 finnas, ehuru sparsamt, enkla kristaller. 



Kärlknippena äro till större delen inneslutna i de ovanligt talrika större och 

 mindre nerverna, samt såväl på öfre som undre sidan betäckta af ett tunnt lag af 

 härdbastceller. Alla de öfriga äro inbäddade. De största af dessa omgifvas nästan 

 fullständigt af ett i synnerhet på undre sidan mäktigt härdbast och gränsa med sin 



