84 ARESCHOITG, UNDERSÖKNINGAR OFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



VII. Mellanformer mellan dorsiventrala blad med på en gång rund- 

 celligt och båglikt eller skiflikt svampparenchym. 



Actinodaphne seleroptera MiqJ 



(Taf. X, figg. 3-13.) 



På grund af de ofta mer än fotslånga, smala och mot basen afsmalnande, på 

 undre sidan upphöjdt nätådriga och håriga bladen samt de tätt filtludna årsskotten 

 är det sannolikt att denna från Amboina härstammande och i botaniska trädgården 

 i Buitenzorg utan artbeteckning odlade form, till hvilken dessa blad höra, är den af 

 Blume beskrifna A. hirsuta eller någon närstående art. Bladen äro läderartade, 

 men ej synnerligen tjocka. 



Epidermis utan klyföppningar på öfre ytan och dess celler på båda bladytorna 

 fyllda med ett brunt innehåll; de på öfre ytan försedda med en mycket tjock ytter- 

 vägg, som på tvärsnitt är betydligt högre än själfva cellens hålighet, X, 3, och med 

 likaledes tjocka, porösa samt undulerade mellanväggar, X, 7. Den tjocka ytterväggen 

 genomsättes här och där af, såsom det på genomsnitt af densamma förefaller, kanaler, 

 hvilka inåt i jämnhöjd med epidermiscellernas kaviteter sluta med en liten hålighet. 

 Förmodligen äro dessa bildningar kvarstående basala rester af trichomer, ty på y tsnitt 

 finner man här och där mellan de vanliga öfverhudscellerna runda, mycket tjock- 

 väggiga celler, hvilkas väggar sammansmälta med epidermiscellernas tjocka mellan- 

 väggar och näppeligen kunna vara annat än trichom celler. Öfverhudscellerna på öfre 

 sidan äro på ytsnitt, X, 7, mycket små, betydligt mindre än på den undre, X, 12, 

 hvars celler hafva en mycket tunnare, finknottrig yttervägg samt ganska tunna, nästan 

 raka mellanväggar. Klyföppningar tämligen talrika, till omkretsen rundadt ovala, 

 försedda med tvänne biceller, som äro fyllda med ett brunaktigt innehåll och paral- 

 lela med springan. Bicellerna täcka den egentliga klyföppningen, X, 13, hvars slut- 

 celler äro mycket små, fyllda af ett rödbrunt innehåll, nästan upprätta, föga tjock- 

 väggiga, nästan äggrunda, med något plattad innanvägg, uppåt afsmalnande och än 

 spetsiga, än trubbiga, hvilket troligen beror på, huruvida slutcellerna genomskurits 

 närmare klyföppningens midt eller längre ut mot dess ändar. Såväl ytter- som innan- 

 lister saknas. 



Palissadparenchymet utgöres af en cellrad, som är nästan lika hög som svamp- 

 parenchymet, X, 3. Dess celler, som äro i tvärsnitt rundade, X, 8, och längre nedåt 

 mot svampparenchymet åtskilda af smärre mellanrum, men upp mot epidermis poly- 

 gonala och tätt hopstående, äro cylindriska, höga och smala, så att deras höjd är 

 ungefär 8 — 10 gånger större än bredden. Deras omkrets är föga mindre än ytan 

 af en öfre epidermiscell. Dock finnas i denna väfnad, X 8, äfven mycket vidare 

 celler af samma höjd som palissadcellerna. De sakna kornigt innehåll och torde 



