90 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



Svampparenchymet, som är tämligen storcelligt, har endast 3 eller stundom 4 cellers 

 höjd. I följd af cellernas storlek äro intercellularrummen på tvärsnitt små och öfver- 

 vägande sträckta i horisontal riktning, och själfva cellerna äro mer eller mindre rundade 

 eller aflånga och hafva sällan tillstymmelse till utbuktningar. På ytsnitt äro cellerna i det 

 närmast under epidermis liggande laget runda eller aflånga och i senare fall ofta något 

 krökta, utan några större mellanrum än midt öfver klyföppningarne ; i det närmast 

 öfre laget äro luftrummen större och begränsas af enkla cellrader, hvilkas celler van- 

 ligen äro aflånga och ej sällan försedda med korta, breda utbuktningar. I det öfversta 

 äro cellerna på ytsnitt mer isodiametriska, breda och rundade. I synnerhet i detta 

 lag finnas talrika, bållformiga kristallkonkretioner. 



Kärlknippena, med undantag af de minsta, som gränsa upp till palissadväf nåden, 

 åtföljas så väl på öfre som undre sidan af hårdbast, men äfven de större äro ej full- 

 ständigt genomgående, utan skilda från öfre epidermis genom eu rad låga palissad- 

 celler. I den undre epidermis finnas under de af hårdbast beledsagade kärlknippena 

 enstaka rader af runda, tjockväggiga kristall säckar, som innehålla hvar sin bållformiga 

 kristallkonkretion. Solereder (a. st. pag. 213) omtalar liknande kristallsäckar i 

 kärlknippenas hårdbast. Enstaka hårdbastceller utgå i svampparenchymet, stöd- 

 jande sig mot cellerna i kärl knippenas hårdbast och anslutande sig till samma väfnad 

 i något annat kärlknippe. 



Coffea liberica Hiern. 



Blad ganska stora, tjocka och läderartade. 



Epidermis storcellig, i synnerhet på öfre ytan, som saknar klyföppningar, med 

 tämligen tjock yttervägg. Öfre epidermisceller i tvärsnitt regelbundet fyrkantiga, 

 vanligen högre än breda, med raka mellanväggar, sedda från ytan polygonala och ej 

 synnerligen stora. Undre epidermisceller på tvärsnitt lägre och försedda med hvälfd 

 yttervägg, på ytsnitt med raka mellanväggar, till omkretsen något aflånga och van- 

 ligen något större än de öfre. Klyföppningar glesa, sedda från ytan stora, med oval 

 omkrets, omgifna af tvänne smala, ined springan parallela biceller. Slutceller liggande 

 i jämnhöjd med epidermis, i tvärsnitt små, tjockväggiga, inåt starkt afsmalnande, 

 mer än dubbelt lägre än bicellerna, som skjuta djupt under dem och därvid starkt 

 vidga sig, så att de nästan tilltäppa ingången till andhålan, försedda med en liten, 

 snedt tvärställd hålighet samt små, raka och uppåt riktade ytterlister, utan märkbara 

 innanlister. 



Palissadparenchymet, som är storcelligt, upptager mer än Vs af hela mesophyllets 

 höjd och består af tvänne cellrader, som ej äro starkt begränsade mot hvarandra, 

 utan cellerna i den ena raden skjuta in mellan cellerna i den andra. Cellerna i båda 

 raderna äro ungefär lika höga, men vanligen smalare, mer regelbundet cylindriska 

 och stående tätare tillsammans i den öfre, i h vilken cellernas höjd vanligen är 10 — 12 

 gånger större än bredden. På ytsnitt äro cellerna i den öfre raden polygonala; 2 — 3 

 sådana celler kunna täckas af en öfre epidermiscell. I den undre äro cellerna på yt- 



