KTTNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:0 2. 95 



luftrum, på samma gång som cellerna förete en stor mångformighet. De äro näm- 

 ligen på tvärsnitt än mer eller mindre rundade än aflånga och då sträckta i vertikal 

 eller horisontal riktning. Tillika få de ofta en mycket oregelbunden omkrets i följd 

 af talrika utbuktningar, som kunna utgå från hvilken sida af cellen som hälst. Af 

 ytsnitt framgår, att denna väfnad bildar en mellanform mellan det båglika och det 

 rundcelliga svampparenchymet. I det öfversta laget äro cellerna på ytsnitt mer eller 

 mindre isodiametriska och stå genom utbuktningar i förbindelse med hvarandra, hvar- 

 igenom de komma att bilda ett småmaskigt nätverk. Cellerna i det understa laget 

 hafva ungefär samma form och anordning som i det öfversta. I de mellanliggande 

 lagen blifva cellerna på ytsnitt småningom mer och mer båglika, i det den centrala 

 delen af cellen, som i nyss nämnda lag är mer eller mindre rundad, blifver mer för- 

 längd och antager en af lång form. På samma gång blifva cellerna nätlikt anordnade 

 och bilda ett grofmaskigt nätverk, hvars maskor ofta korsa hvarandra, men äfven 

 kunna ligga midt öfver hvarandra i flera cell-lag. En och annan cell i de undre 

 lagen är fylld af en stor kristallkonkretion. 



Kärlknippena äro till större delen genomgående och åtföljda af hårdbast på 

 såväl öfre som undre sidan. Men hårdbastet tränger icke i någondera sidan ut 

 till epidermis, utan ersattes af en mekanisk grundväfnad. De minsta af de genom- 

 gående strängarne ligga under palissadväfnaden och en rad sklerenkymceller sträcker 

 sig genom denna väfnad upp till öfre epidermis, under det strängens undre sida 

 genom en bred grupp af tämligen tunnväggiga sklerenkymceller stöder sig mot den 

 undre. De närmast mindre kärl knippena sakna denna förbindelse med öfre epidermis, 

 men stödja sig på samma sätt mot den undre, och de minsta äro fullständigt in- 

 bäddade och ligga intill palissadparenchymet. 



Anm. De af Holtermann (a. st. p. 12) hos åtskilliga arter af detta slägte 

 iakttagna s. k. nektarierna på bladskaften förekomma äfven hos denna art. 



Trewia sp.? 



Under detta namn finnas tvänne Euphorbiacésläkten, det ena hörande till afd. 

 Hippomanere och af Muller (DC. Prodr., XV, Sect. post. 2, pag. 1116) identifieradt 

 med si. Codiseum, det andra till afd. Acalyphese och af samme författare bibe- 

 hållet vid detta namn. Frånvaron af mjölkkärl gör det föga sannolikt, att den före- 

 liggande växten skulle kunna hänföras till si. Codiaeum. Tillhör denna växt således 

 afd. Acalypheae, så är den förmodligen en art af Trewia (Muller a. st. s. 953) 

 eller något närstående släkte. Den kan nämligen, att döma såväl af denne författares 

 beskrifning som af bladbyggnaden, sådan den skildras af Rittershausen (a. st. s. 

 121), ej vara T. nudiflora L., den enda af Muller med säkerhet kända arten af 

 detta släkte. Det är därför möjligt, att ifrågavarande växt hör till det närstående 

 släktet Mallotus, till hvilket, enligt Muller, flera förut under Trewia upptagna 

 arter numera räknas. 



Blad medelstora, ganska tjocka, läderartade och tämligen långt skaffade. 



