100 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



nivå som öfverhuden, tjockväggiga i synnerhet hvad deras inåtvända del beträffar, i 

 tvärsnitt ganska höga och inåt starkt afsmalnande i en nedätriktad spets, försedda 

 med små, framätriktade ytterlister samt en stor rundad hähghet. 



Palissadparenchymet, XXIII, 1, utgör ungefär '/, af hela mesophyllets höjd och 

 består af en rad höga, smala, cylindriska, tätt hopstående och ej sällan septerade 

 celler, hvilkas höjd är ungefär 10 — 12 gånger större än bredden. Pä ytsnitt äro de 

 runda och så små. att 2 — 4 sädana celler täckas af en epidermiscell. 



Svampparenchymet är på tvärsnitt ej skarpt skildt från palissadväfnaden, i det 

 cellerna i dess öfversta lag ofta äro ställda vertikalt mot ytan och något förlängda 

 i samma riktning. I jämförelse med palissadparenchymet är denna väfnad ganska 

 storcellig och har ungefär 7 — 9 cellers höjd, allt efter som den undersökta delen af 

 bladskifvan befunnit sig i närheten af något större kärlknippe eller på större afständ 

 frän ett sådant. Cellerna i det öfversta eller de båda öfversta lagen äro på tvärsnit- 

 tet anordnande i horisontala rader och stå tätare tillsammans och äro ej sällan, så- 

 som nyss anfördes med afsecnde på det öfversta laget, något förlängda i vertikal 

 riktning, men äro mycket lägre och vidare än palissadcellerna. På ytsnitt hafva cel- 

 lerna i dessa båda lag en rundad eller oval omkrets och äro stundom mot ena ändan 

 afsmalnande, h varjämte de äro åtskilda genom luftrum, kring hvilka de ej sällan hafva 

 benägenhet att kransvis gruppera sig. De tre — fyra därpå följande lagen äro ganska 

 rika på större och mindre luftrum, och deras celler hafva på tvärsnitt genom blad- 

 skifvan en mycket oregelbunden form i följd af korta utskott, som kunna utgå från 

 hvilken som hälst af cellens sidor. På ytsnitt äro emellertid äfven cellerna i dessa 

 lag rundade eller af långa, men stundom mot ena ändan afsmalnande, beroende på 

 att något utskott genomskurits. De äro emellertid på ytsnitt ej nätlikt anordnade, 

 utan snarare kransvis grupperade kring luftrummen. De fyra, tre eller stundom en- 

 dast tvänne understa lagens celler äro anordnade i horisontala rader, ligga tätt intill 

 hvarandra och äro mer eller mindre sträckta i horisontal riktning. Sedda från ytan 

 äro cellerna i det understa laget rundadt aflånga och så tätt förenade, att inga andra 

 mellanrum förefinnas än de små andhålorna. Cellerna i de öfriga af dessa lag äro 

 större än i det understa och stå ej så tätt tillsammans och gruppera sig, i syn- 

 het i de öfversta af nämnda lag, i krans kring luftrummen. Kristallkonkretioner äro 

 ej ovanliga i svampparenchymet, men sällsynta i palissadväfnaden. Somliga celler i 

 understa laget af den förra väfnaden äro ombildade till stora, rundade kristallsäckar 

 med livar sin kristallkonkretion, hvilka i följd af sin storlek sammantrycka de under 

 dem vanligen till ett antal af tvänne under hvarje kristallsäck befintliga epidermis- 

 cellerna, hvilka hafva raka mellanväggar och tillsammans likna en klyföppning, ehuru 

 springa saknas. 



På bladens undre yta finnas små vårtlika upphöjningar än under de gröfre ner- 

 verna än utan samband med dessa. Dessa upphöjningar hafva pä toppen en grund 

 fördjupning, XXIII, 1, och cellerna i det näst understa laget af svampparenchymet i 

 upphöjningarne äro mycket vida och palissadformiga ; äfven cellerna i det understa 

 laget äro starkt förlängda, så att dessa båda lag äro väsentligt olika motsvarande 

 lag i andra partier af bladet. I det understa lagets celler, liksom äfven i enstaka cel- 



