122 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



IX. Mellanformer mellan dorsiventrala och dorsala blad. 

 Lafoensia Yandelliana Chain. & Schlecht. 



(Taf. III, figg. 8—14. Taf. IV, figg. 1—3). 



Blad mycket små, breda, kort skaf tade, nästan upprätt stående, tämligen tjocka. 



Epidermis tämligen småcellig och tunnväggig, III, 8, utan klyföppningar på öfre 

 ytan, III, 9. Mellanväggarne på båda ytorna tämligen tjocka, raka, i synnerhet på 

 den öfre, hvars epidermisceller, sedda från ytan, äro mer regelbundet polygonala, III, 

 9, och mindre än på den undre ytan, III, 10. Liksom hos Lawsonia alba (s. 113) 

 äro hos denna växt somliga epidermisceller i båda ytorna förvandlade till slemceller och 

 större än de öfriga, så att de tränga ned emellan palissadcellerna, III, 11 och 12, 

 och fungera såsom vattenuppsamlande celler. Klyföppningar ej synnerligt talrika, 



III, 10, med oval omkrets och utan biceller, liggande i jämnhöjd med epidermis. 

 Slutceller, III, 14, upprättstående, i tvärsnitt rundade, tjockväggiga, i synnerhet på 

 undre sidan, med tvärliggande hålighet och utan såväl ytter- som innanlister. 



Mesophyllet. I samband med frånvaron af klyföppningar i öfre bladytan blifver 

 mesophyllets organisation i flera afseenden ganska afvikande från den hos Lawsonia 

 alba. Palissadparenchymet är i den öfre sidan mycket högre än i den undre och skar- 

 pare differentieradt från det underliggande mesophyllet, och dess celler äro utan mel- 

 lanrum slutna intill hvarandra, III, 11. Därjämte är den mellan öfre och undre 

 raden af palissadceller befintliga väfnaden mycket mera lakunös, III, 8, ehuru det 

 oaktadt väggarne mellan palissadcellerna ej äro vågiga utan raka, så att de små 

 mellanrummen mellan cellerna saknas. För öfrigt äro äfven cellerna i det inre meso- 

 phyllet upprättstående och tendera till en anordning i vertikala rader, hvarigenom 

 de erinra om palissadceller. Äfven bladen af denna växt utgöra en mellanform 

 mellan bilaterala och dorsala blad, ehuru de på samma gång närma sig de dorsi- 

 ventrala. 



Den öfversta raden af mesophyllet består af fullt typiska, höga, smala, cylin- 

 driska och tätt hopstående celler, som utgöra ungefär Vs af mesophyllets höjd 

 och hvilkas höjd är omkring 10—12 gånger större än vidden. Sedda från ytan, III, 

 11, äro de runda och så små, att 3 — 4 sådana celler täckas af en epidermiscell. Det 

 närmast undre laget, III, 8, som är skarpt begränsadt mot det egentliga palissad- 

 parenchymet, kan äfven utgöras af mer eller mindre palissadformiga celler, som äro 

 betydligt lägre än cellerna i den öfversta raden, men kan äfven bestå af lägre och 

 vidare celler, som hafva större likhet med cellerna i de inre lagen. Sedda från ytan, 



IV, 1, öf verensstämma också cellerna i detta lag mest med dem i de mellersta och 

 den näst understa raden, IV, 2, 3, i det de flesta af dem äro mer eller mindre ut- 



