130 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



täcker den undre sidan af kärlknippet. De ännu mindre strängarne hafva endast en 

 fåtalig grupp af hårdbastceller på sin undre sida. Men de kärlknippena åtföljande 

 hårdbastcellerna växa hos denna växt ej såsom hos Anona muricata ut i mesophyl- 

 let, sannolikt af den orsaken, att mesophyllet ej är så lakunöst som hos nämnde 

 växt och därför ej har behof af det stöd, som sådana hårdbastceller förläna. Också 

 äro hos denna växt ej ens de största kärlknippena fullständigt genomgående. Äfven 

 de i de sekundära nerverna inneslutna strängarne äro skilda från öfre epidermis genom 

 en rad mycket låga palissadceller och från den undre genom tvänne rader runda, 

 tätt hopstående mesophyllceller. De dessa i storlek närmast kommande och likaledes 

 af hårdbast omgifna kärlknippena ligga under andra raden af palissadparenchymet 

 och äro skilda från undre epidermis genom tvänne cellrader, af h vilka den undre ut- 

 göres af väl utbildade palissadceller. 



Eugenia caryophyllaea Wight. 



Blad medelstora, tämligen tjocka, läderartade, glatta och glänsande. 



Epidermis med i synnerhet på öfre sidan, som saknar klyföppningar, tjock yt- 

 tervägg, tämligen småcellig; dess celler på öfre sidan något högre och med på båda 

 sidorna i anledning af de något buktade mellanväggarne oregelbunden omkrets, som 

 är ganska liten. Cellerna i öfre epidermis, sedda från ytan, kortare och bredare än 

 i den undre. Mellan epidermis och de största kärlknippena förstärkes den förra i 

 bladets båda sidor af en eller i öfre sidan stundom af tvänne rader hypodermaceiler. 

 Klyföppningar ej synnerligen talrika, sedda från ytan mycket breda, rundadt ovala 

 och stora, merändels omgifna af ett växlande antal, vanligen trenne, smalare epider- 

 misceller. Slutceller i jämnhöjd med epidermis yttervägg, i snedt vertikal riktning 

 liggande utmed tillgränsande epidermiscell, som skjuter något in under slutcellen, i 

 tvärsnitt tjockväggiga, inåt afrundade, med starka, något krökta ytterlister och nästan 

 omärkliga innanlister samt smal, tvärställd hålighet. 



Mesophyllet står äfven hos denna växt på öfvergången emellan det palissadlika 

 och det dorsiventrala, ehuru den del af detsamma, som närmast motsvarar svamp- 

 parenchymet, kommer närmare den båglika typen af sistnämnde väfnad än förhål- 

 landet varit med någon annan af de förut beskrifna, till samma kategori hörande 

 växterna. Hela mesophyllet har ungefär 9 cellers höjd och är med undantag af den 

 öfversta raden ganska storcelligt. Cellerna i denna rad, som utgör ungefär en femte- 

 del af hela mesophyllets höjd, äro tätt hopstående, små, höga, cylindriska och smala, 

 så att deras höjd är ungefär 8 — 18 gånger större än bredden och 4 — 5 sådana celler 

 täckas af en öfre epidermiscell, h var jämte de äro i tvärsnitt runda. En och annan 

 af cellerna är ombildad till en större, rundad kristallsäck, som innehåller en kristall- 

 konkretion. Dylika kristallsäckar återfinnas äfven i de öfriga mesophyll-lagen. Cel- 

 lerna i närmast undre rad äro på tvärsnitt ej sällan äfven palissadlika, ehuru vanligen 

 lägre och bredare, men kunna äfven vara rundadt fyrkantiga och nästan lika breda 

 som höga eller till och med runda; sedda från ytan hafva de en mycket större om- 



