140 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



Mesophyllet nästan likformigt, storcell igt och tunnväggigt, mycket vattenrikt 

 och fattigt på kloroplaster, af 6 — 8 cellers höjd och med cellerna ganska regelbun- 

 det aftagande i storlek mot bladets undre yta. Cellerna i det öfversta laget, XVIII, 

 7, mycket vida och låga, till omkretsen vanligen något större än de öfre epidermiscel- 

 lerna, ofta lika breda som höga, sällan dubbelt högre, men af olika vidd på olika höjd, 

 sedda i genomskärning, XVIII, 8, runda eller något aflånga och åtskilda af små, 

 trekantiga intercellularrum. I det närmast undre laget äro cellerna lägre och äfven 

 mindre vida, XVIII, 7, i tvärsnitt, XVIII, 9, mer aflånga samt åtskilda af 

 större luftrum. Dessa båda lag motsvara hos denna växt palissadparenchymet i dor- 

 siventrala blad. Cellerna i de mellersta lagen äro på tvärsnittet, XVIII, 7, i följd 

 af de stora luftrummen ej anordnade i vare sig horisontala eller vertikala rader och 

 hafva, sedda från ytan, en ganska oregelbunden skiflik form, XIX, 5, samt en stor 

 omkrets. I det tredje laget, från undre epidermis räknadt, äro de likaledes skif- 

 lika cellerna kortare, bredare och försedda med färre samt kortare utbuktningar, 

 XIX, 4, i följd hvaraf luftrummen äfven blifva mindre. I ännu högre grad är allt 

 detta förhållandet med cellerna i det näst understa laget, XIX, 3. I det understa, 

 XIX, 2, äro på ytsnitt cellerna öfvervägande runda eller aflånga och utbuktningar säll- 

 syntare, i följd hvaraf luftrummen äfven blifva färre och mindre. I alla mesophyll- 

 cellerna finnas smärre kristallkonkretioner, hvilka emellertid ej utöfva något infly- 

 tande på cellernas form eller funktion. 



Kärlknippena. De kortskaftade, tämligen tjocka, små bladen hafva ej behof af 

 några särskilda skyddsmedel mot yttre mekaniska ingrepp. Oaktadt sålunda epidermis 

 är jämförelsevis tunnväggig och storcellig, likasom mesophyllet, hvars undre lag äro 

 mycket lakunösa och dessutom bestå af celler med stor ytutbredning, äro kärlknip- 

 pena inbäddade. De större af dessa hafva hårdbastbeläggning på såväl öfre som 

 undre sidan. De minsta ligga under andra raden af mesophyllet i öfre sidan. 



Fagraea obovata Wall. 



(.Taf. XIX, figg. 6—12, Taf. XX, fig. 1-9, Taf. XXI, fig. 1.) 



Blad medelstora (endast närmast under blomställningen sittande blad hafva 

 stått författaren till buds), tjocka, saftiga. 



Epidermis storcellig och med tämligen tjock yttervägg på båda sidorna, XX, 

 1, utan klyf öppningar på den öfre; samtliga dess celler innehållande en mindre kri- 

 stallkonkretion. Sedda från ytan, XIX, 6, äro de öfre epidermiscellerna polygonala 

 med tämligen tjocka mellanväggar och större samt mera likformiga än de undre, 

 hvilka likaledes hafva tämligen tjocka, raka mellanväggar, XX, 3. Under öfre epi- 

 dermis finnes ett hypoderma, XX, 1, af ett eller någon gång förmodligen genom 

 tangential delning uppkomna två — tre lag, hvars celler i synnerhet i förra fallet i 

 tvärsnitt äro såväl till höjd som bredd betydligt större än de öfre epidermiscellerna 

 och äfvenledes hafva en mycket större yta än dessa, XIX, 7. Klyföppningar, XX, 

 3, ej talrika, stora med oval omkrets, omgifna af en krets biceller af växlande antal. 



