KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:0 2. 145 



springan. Shitcellerna, VIII, 2, liggande i jämnhöjd med epidermis, i tvärsnitt rundade, 

 tämligen tjockväggiga, med rundad hålighet och stora inböjda ytterlister, utan in- 

 nanlister. De båda bicellerna, som starkt afsmalna utåt, sträcka sig ned under 

 slutcellerna. 



Mesophyllet har ungefär 16 cellers höjd och är till största delen mycket stor- 

 celligt, i synnerhet hvad beträffar de mellersta lagen, såsom fig. VI, 8 utvisar, hvilken 

 figur dock, liksom alla de öfriga, som afse denna växt, är afbildad i lägre förstoring 

 än annars är vanligt (nämligen med användning af Oc. 1, Obj. 5 i stället för den an- 

 nars vanligen använda, Oc. 1, Obj. 6, Leitz). Dess celler äro på tvärsnitt genom 

 bladskifvan tämligen regelbundet anordnade i horisontala rader och något så när lik- 

 formiga. Endast i den öfversta, för ljuset mest utsatta raden äro cellerna, dock ej 

 öfverallt, något så när palissadlika, stundom omkring dubbelt högre än breda samt 

 tätare hopstående. På ytsnitt, VII, 4, äro de runda — ovala, åtskilda genom små 

 mellanrum, deras omkrets varande merändels 2 — 3 gånger mindre än ytan af en epi- 

 dermiscell på bladets ofvansida. Genom smärre utbuktningar kunna de stå i förbin- 

 delse med hvarandra. Denna cellrad utgör endast 1 la — Vio af mesophyllets höjd. 

 Emellertid äro cellerna äfven i denna rad ej sällan mycket bredare och öf verens- 

 stämma i så fall till formen närmast med de underliggande cellerna, så att hela meso- 

 phyllet kan betraktas såsom ett svampparenchym af den skiflika typen. I likhet 

 med hvad vanligen plägar vara fallet med svampparenchymet, när detta är mycket 

 mäktigt, äro äfven i bladen af denna växt cellerna i den öfversta och understa raden 

 liksom luftrummen mellan dem, minst och störst i de mellersta raderna, VI, 8. Hos 

 ifrågavarande växt är det vanligen de tre — fyra öfversta och de tre understa raderna, 

 som äro mest amåcelliga, under det de 9 — 10 mellersta äro storcelliga. På tvärsnitt 

 äro cellerna i de 3 — 4 öfre raderna ej sällan, ehuru företrädesvis i den öfversta, 

 sträckta i vertikal riktning och luftrummen i dessa lag ganska små, VI, 8. I de 

 storcelliga, mellersta raderna äro cellerna i tvärsnitt runda, men på tvärsnitt genom 

 bladskifvan framträda ej alla cellerna genomskurna, utan de flesta äro sträckta i hori- 

 sontal riktning och mer eller mindre krökta, VI, 8, samt stundom försedda med ut- 

 skott från öfre eller undre sidan. Luftrummen i dessa lag äro mycket större än i 

 de öfre och sträcka sig vanligen genom flera lag, dock så att flera sådana luftkamrar 

 ligga på olika höjd och ofta öfver hvarandra. I de understa, småcelliga lagen hafva 

 cellerna på tvärsnitt samma form och endast smärre luftrum förefinnas emellan- dessa. 

 På ytsnitt äro cellerna i det näst öfversta (2:dra) mesophy 11 -laget, VII, 5, tämligen 

 tätt förenade, oregelbundet rundade, ofta något krökta och ej sällan utdragna i kortare 

 utskott, i det tredje, VII, 6, blifver cellernas omkrets större och i följd af de för- 

 längda utskotten mer oregelbunden och luftrummen större. I de därpå följande lagen, 

 VII, 7, 8, 9, blifva cellerna smalare och få en allt mera oregelbunden omkrets, hvar- 

 jämte luftrummen blifva större. I det tredje mesophyll-laget, räknadt från undre 

 hypodermat, äro cellerna, VII, 10, bredare och hafva kortare utskott, och luftrummen 

 äro mindre, hvilket allt är i ännu högre grad förhållandet i det närmast undre cell- 

 laget, VII, 11. Cellerna och luftrummen i det understa mesophyll-laget, VI, 9, öfver- 

 ensstämma närmast med dem i det andra, uppifrån räknadt: dock äro cellerna i det 



K. Hv. Vet. Aka.l. Handl. Band 3(1. N:o 2. 1» 



