146 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR OFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



understa betydligt mindre. Långa, med smala, långa raphider fyllda celler, VII, 8, 

 uppträda, ehuru sparsamt, såväl i det öfverstå som i ett och annat af de öfriga 

 lagen. 



Kärlknippena äro inbäddade och sakna hårdbast. men omgifvas af en skarpt mar- 

 kerad strängslida. De minsta, till några få tracheala element reducerade strängarne 

 befinna sig under det 4:de eller 5:te mesophyll-laget, ett förhållande, som förmodligen 

 står i samband med den öfverstå mesophyllradens ofullständiga utbildning till palissad- 

 parenchym. 



Hydnophytum luontanum Scheff. öfverensstämmer i hufvudsak med föreg. art. 

 Dock äro bladen ej fullt så tjocka, enär mesophyllet i tvärsnitt har endast omkring 

 14 cellers höjd, hvarjämte cellerna i dess öfverstå rad ännu mer öfverensstämma 

 med svampparenchymceller. 



Croton conmtus André. 



(Taf. XI, figg. 1—9, Taf. XII, 1—3.) 



Blad ganska stora, aflånga, tämligen tjocka och saftiga, korkskruflikt hoprullade, 

 med tjock, i synnerhet på öfre sidan upphöjd medelnerv. 



Epidermis utan klyföppningar på öfre sidan, storcellig och tunnväggig på båda 

 ytorna, XI, 1, med tunna, utåt undulerade, inåt nästan raka mellanväggar. Sedda 

 från ytan äro de öfre epidermiscellerna, XI, 2, bredare än de undre, XI, 8. Klyf- 

 öppningar, sedda från ytan, elliptiska, omgifna af tvänne biceller, som äro parallela 

 med springan; slutceller liggande i jämnhöjd med epidermis, ehuru lägre än dess cel- 

 ler, XI, 9, och på undre sidan täckta af bicellerna, tämligen stora, rundade, tjock- 

 väggiga, med smal, transversal hålighet och raka, framåtriktade ytterlister, utan in- 

 nanlister. När i följd af bladens korkskruflika vridning den undre bladytan ömsevis 

 täckes eller blifver blottad, är den förändrade ställningen ej åtföljd af någon förän- 

 dring i öfverhudens organisation. 



Mesophyllet hos denna växt, som är storcelligt, vattenrikt och fattigt på kloro- 

 plaster, torde närmast kunna uppfattas såsom ett svamplikt mesophyll. I följd af 

 ljusets inverkan blifva äfven i homogena blad cellerna i de öfverstå lagen högre 

 och smalare och stå tätare tillsammans än i de undre, hvarigenom de få någon lik- 

 het med palissadceller utan att egentligen kunna hänföras till denna typ. Så är i 

 synnerhet förhållandet hos denna växt med cellerna i de båda öfverstå raderna, hvilka 

 tillsammans utgöra ungefär l / 4 af mesophyllets höjd. Cellerna i den öfverstå raden 

 äro visserligen på tvärsnitt, XI, 1, högre och smalare än cellerna i de undre och förete 

 sålunda någon likhet med palissadceller, men de äro åtskilda genom större eller min- 

 dre intercellularrum, oaktadt frånvaron af klyföppningar på öfre bladytan, och i tvär- 

 snitt, XI, 3, ofta aflånga, till och med något krökta samt ej sällan försedda med 

 korta breda utbuktningar, hvarigenom de, sedda från ytan, få större likhet med svamp- 

 parenchymceller. I ännu högre grad är detta förhållandet med cellerna i den när- 

 mast undre raden, XI, 1, 4. Det öfriga mesophyllet har 9 — 11 cellers höjd, XI, 1, 



