KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAB. BAND 39. N:0 2. 149 



hornlika utskott hvälf vande sig något öfver slutcellernas såväl öfre som undre sida, 

 så att dessa senare endast med sina stora, tjocka, uppåtriktade och mot hvarandra 

 något böjda ytterlister höja sig något upp öfver ytan af epidermis. Slutceller utan 

 märkbara innanlister, tämligen höga, upprättstående, tjockväggiga och inåt afrundade. 

 På undre bladytan förekomma, ehuru sparsamt, insänkta, sköldformiga, af O. Bach- 

 mann (a. st. s. 407) beskrifna trichom. 



Mesophyll storcelligt, tunnväggigt, föga lakunöst, ganska vattenrikt och tämli- 

 gen fattigt på kloroplaster, hvilka dock äro ganska stora, bestående af ungefär 7 eller 

 8 horisontala cellrader. Denna väfnad kan i sin helhet betraktas såsom ett svamppa- 

 renchym, hvars celler i den öfversta raden stå tätare tillsammans och äro något 

 sträckta i vertikal riktning och upprättstående, på tvärsnitt runda eller ovala och, 

 sedda från ytan, rundade eller aflånga och föga mindre än omkretsen af en öfre 

 epidermiscell, stundom till och med större än en sådan. I denna cellrad förekomma 

 talrika kristaUsäckar med hvar sin kristallkonkretion. Cellerna i närmast undre rad 

 äro på tvärsnitt nästan runda eller rundadt fyrkantiga och mer åtskilda af smärre 

 mellanrum, på ytsnitt vanligen ovala, betydligt större än i den öfre raden, stundom 

 något krökta eller försedda med någon ansats till utbuktning. På tvärsnitt äro cel- 

 lerna i de öfriga raderna likaledes runda eller aflånga, och mellanrummen mellan dem 

 blifva större. Stundom finnas till och med i de mellersta cell-lagen smärre luftkam- 

 rar, som kunna sträcka sig genom 3 — 4 lag. Sedda från ytan äro cellerna ovanligt 

 stora, breda, men i förhållande till bredden merändels korta och ej sällan något krökta 

 samt försedda med korta, breda utskott och sålunda något bågformiga. Af ven kan 

 man i dessa cell-lag få se en och annan skiflik cell. I följd af cellernas stora bredd 

 kommer på ytsnitt ej någon nätlik anordning af dem till stånd, och luftrummen blifva 

 små och begränsas af endast 3 — 4 celler. I det understa laget finnas talrika kristall- 

 säckar med kristallkonkretioner. De för Trib. II, Eumyrsinese karakteristiska harts- 

 luckorna (Radlkofeb I, s. 321) förekomma äfven i bladen af denna växt. 



Kärlknippena äro inbäddade, men åtföljda af hårdbast. De minsta befinna sig 

 på ungefär lika afstånd från öfre och undre bladytan. 



