KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. N:0 2. 157 



väfnad, hvars celler pä tvärsnitt äro runda eller horisontalt sträckta. Vanligen stä 

 cellerna i de 1 — 2 öfversta, men i synnerhet i de 2 — 4 understa raderna tätare till- 

 sammans, så att de större luftrummen befinna sig i de mellersta cell-lagen, ehuru 

 äfven större luftkamrar där och hvar förekomma, hvilka kunna sträcka sig genom 

 ända till 5 — 6 cellrader. På ytsnitt äro cellerna i det öfversta laget (således det 

 tredje från öfre epidermis räknadt) betydligt större än palissadcellerna, hafva i det 

 hela en rundad, genom smärre utbuktningar något oregelbunden omkrets, och mellan- 

 rummen, som begränsas af 2 — 4 celler, äro märkbart mindre än hvar och en af de 

 omgif vande cellemas yta. Cellerna i närmast undre lag, likaledes sedda från ytan, 

 äro betydligt större, korta och breda, skiflika samt försedda med korta, breda utskott. 

 På samma gång äro luftrummen emellan dem mycket större, ehuru de ej begränsas 

 af något större antal celler. I de mellersta, med större luftrum försedda lagen äro 

 cellerna på ytsnitt äfven skiflika, men längre, smalare och hafva i följd af de längre 

 och smalare utskotten en mer oregelbunden omkrets, h varigenom mellanrummen 

 blifva större, oaktadt de begränsas af endast 3 — 4 celler. I de undre lagen blifva 

 cellerna på ytsnitt, ju närmare de ligga undre epidermis, allt kortare och bredare 

 samt de från dem utgående utskotten allt mindre, hvarigenom äfven luftrummen 

 blifva mindre, till dess i det understa, subepidermoidala laget inga andra luftrum 

 förefinnas än midt öfver klyf öppningarne, och dessa luftrum begränsas af 4 — 5 något 

 krökta celler utan några mera märkbara utbuktningar. Alla cellerna i detta lag 

 hafva äfven en mindre yta än cellerna i de öfriga undre cell-lagen och de, som ej 

 begränsa luftrummen, äro något polygonala och ofta af långa eller nästan isodiame- 

 triska, sä att svampparenchymet hos denna växt är nästan rundcelligt i det öfversta 

 och understa laget, men mer eller mindre skiflikt i de mellanliggande. 



Sekretceller förekomma hos denna växt jämförelsevis sparsamt och befinna sig 

 närmare undre bladytan i svampparenchymets mellersta lag, men mycket sällan un- 

 der öfre raden i palissadväfnaden. På ytsnitt utstråla från dem svampparenchymets 

 celler, och dessa äro längre och smalare än öfriga celler i samma lag. Men slemceller, 

 hvilka Blenk (a. st. pag. 57) uppgifvit skola förekomma i mesophyllet hos de till afd. 

 Xylopieae hörande växterna, har det ej lyckats mig att upptäcka hos ifrågavarande 

 växt. Däremot har det förefallit mig som om en och annan af cellerna i öfre epi- 

 dermis skulle hafva förslemmad membran. 



Kärlknippena. Endast de största äro genomgående; de dessa i storlek närmast 

 kommande kärlknippena gränsa intill undre epidermis, men äro skilda från den öfre 

 genom den palissadlika väfnaden, hvars celler då blifva mycket lägre än annars. Alla 

 de öfriga kärlknippena äro fullständigt inbäddade, men omgifvas, liksom de genom- 

 gående, af hårdbast, hvars celler delvis aflägsna sig från själfva kärlknippet och 

 sträcka sig ut emellan cellerna i svampparenchymets mellersta lag (jfr Blenk, a. st. 

 pag. 57). Endast de minsta strängarne sakna hårdbast och äro reducerade till några 

 få tracheala element, som lägga sig omedelbart intill svampparenchymets celler. Så- 

 dana kärlknippen befinna sig närmare den undre bladytan. 



Anm. Den mer eller mindre fullständiga frånvaron af typiskt palissadparen- 

 chym, som utmärker bladen af denna växt såväl som dem af Goniothalamus co- 



