KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. NIO 2. 175 



nicum. De såväl på tvär- som ytsnitt runda eller ovala cellerna äro nämligen på 

 tvärsnitt anordnade i enkla, långa och trådlika rader, som sträcka sig dels i vertikal 

 dels i horisontal riktning genom de stora luftrummen utan någon märkbar ordning, 

 men som på ytsnitt bilda ett stormaskigt nätverk, hvars maskor äro störst i meller- 

 sta partiet af denna väfnad. I denna förekomma sklereider, som förmodligen tjäna 

 till att förläna nödig stadga åt den lösa väfnaden, som är skild från den undre, af 

 höga, papillösa celler bestående epidermis genom ett tjockväggigt, i tvärsnitt rund- 

 celligt hypoderma. Detta svampparenchym torde närmast kunna jämföras med det 

 hyflika i bladen af vissa tropiska växter. I bladen af Evonymus radicans och 

 Vinca minor hafva cellerna i de öfre lagen af svampparenchymet en i följd af utbukt- 

 ningar på ytsnitt oregelbunden omkrets, men äro i de undre runda eller aflånga. 

 Alla de öfriga hithörande växterna utmärka sig genom ett mer eller mindre likformigt 

 rundceiligt svampparenchym. 



På öfvervintrande, men saftigare och mer örtartade blad är öfverhudens afloss- 

 nande från undre bladytan under vintern en vanligare företeelse än på de läderartade 

 bladen, h vilka på grund af sin torrhet, sin fastare byggnad och mera tjockväggiga öf- 

 verhud äro bättre i stånd att motstå köldens verkningar. Bland de med öfvervin- 

 trande, ej läderartade blad försedda växterna, som af mig undersökts, hafva följande 

 befunnits hafva en aflossnande undre epidermis: 



Helleborus viridis. Saxifraga flagellaris. 



,, antiquorum. Bellis perennis. 



Cochlearia fenestrata. Galeobdolon luteum. 



Viola odorata. Pyrola chlorantha. 

 Saxifraga Geum. ,, uniflora. 



,, hypnoides. ,, secunda. 



,, oppositifolia. Asarum europseum. 



Hos några af dessa växter, nämligen Pyrola uniflora, P. secunda, Bellis 

 perennis och Asarum europseum, åtföljes den aflossnande epidermis ej af något 

 underliggande cell-lag, medan ett sådant cell-lag aflossnar tillsammas med epidermis 

 på bladen af Pyrola chlorantha, Galeobdolon luteum, Saxifraga Geum, S. 

 hypnoides, Helleborus antiquorum och H. viridis jämte Cochlearia fenestrata, 

 men tvänne eller flera cell-lag hos Viola odorata, Saxifraga oppositifolia och S. 

 flagellaris. 



Hvad beträffar svampparenehymets byggnad i sådana blad, som hafva en af- 

 lossnande undre epidermis, som ej är åtföljd af något svampparenchym, så är hos 

 såväl Pyrola secunda som P. uniflora hela mesophyllet ventralt, d. v. s. förvand- 

 ladt i svampparenchym. Fullständigast är detta förhållandet med P. secunda, hvars 

 mesophyll utgöres af 4 — 5 horisontala rader af såväl på tvär- som ytsnitt runda, 

 tätt hopstående celler. Endast i understa laget äro cellerna, sedda från ytan, något 

 olika dem i öfriga lag, i det de ej blott äro större, utan äfven i anledning af talrika 

 mycket små utbuktningar, hvarigenom mellanväggarna blifva undulerade, få en något 

 oregelbunden omkrets och smärre luftrum uppkomma mellan dem. Cellerna i detta 



