176 ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR ÖFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



lag blifva följaktligen sinsemellan fastare förenade. Det ventrala mesophyllet hos P. 

 uniflora bildar på visst sätt en öfvergång till det dorsiventrala i så afseende, att 

 cellerna i öfversta raden på tvärsnitt genom bladskifvan äro rundade och upprätta, 

 men på ytsnitt korta, breda och i följd af utbuktningar mer eller mindre oregelbundna. 

 Tillika gruppera sig cellerna i denna rad, sedda från ytan, kring större eller mindre 

 intercellularrum. I alla de öfriga lagen äro cellerna på ytsnitt likformiga, båglika 

 samt nätlikt anordnade med stora maskor. I bladen af Bellis perennis utgöres 

 det mäktiga svampparenchymet af på tvärsnitt rundade eller aflånga celler, hvilka 

 på ytsnitt äro runda i de öfre, men skiflika i de undre lagen. Ungefär samma bygg- 

 nad har svampparenchymet i bladen af Asarum europseum. 



Af det nu anförda framgår, att, då ej något lag af svampparenchymet åtföljer 

 den aflossnande epidermis, äro cellerna i alla de undre lagen af denna väfnad lik- 

 formiga. Endast hos Pyrola secunda äro cellerna i det understa laget något olika 

 dem i de öfriga, men denna olikhet synes snarare förhindra ifrågavarande lags afloss- 

 nande. 



Hvad återigen angår svampparenclwmets organisation i sådana blad, på hvilka 

 undre epidermis aflossnar tillsammans med ett lag af demia väfnad, så utgöres svamp- 

 parenchymet hos Pyrola chlorantha af på ytsnitt skiflika celler med undantag af 

 det understa, epidermis åtföljande laget, hvars celler, sedda från ytan, äro mera runda 

 och stå tätare tillsammans. I bladen af Galeobdolon luteum utgöres svampparen- 

 chymet af fyra lag, af hvilka de tre öfre utgöras af såväl på tvär- som ytsnitt runda 

 och tätt hopstående celler, under det cellerna i understa laget äro korta, breda och 

 skiflika. I bladen af Sax ifråga Geum äro cellerna i svampparenchymets understa 

 lag på tvärsnitt aflånga och på ytsnitt skiflika, åtskilda af små runda luftrum, 

 i de öfriga lagen på tvärsnitt runda, sedda från ytan likaledes skiflika, men luftrum- 

 men större och med en mera oregelbunden omkrets. Det fyra ceUer höga svampparen- 

 chymets understa lag i bladen af Saxifraga hypnoides utgöres af på ytsnitt runda, 

 genom smärre utskott i förbindelse med hvarandra stående celler, mellan hvilka en- 

 dast mindre luftrum förefinnas; cellerna i de öfriga lagen af samma väfnad äro, 

 sedda från ytan, större, vanligen aflånga och ej sällan försedda med utbuktningar 

 samt kransvis anordnade kring de stora luftrummen. Cellerna i det understa laget 

 af svampparenchymet hos Helleborus antiquorum äro på ytsnitt korta, breda, 

 skiflika och tjockväggiga, under det cellerna i de öfriga lagen äro längre, smalare, 

 båglika och nätlikt anordnade kring luftrummen. I bladen af Helleborus viridis 

 hafva cellerna i svampparenchymets understa lag, sedda från ytan, en ganska oregel- 

 bunden omkrets, äro kortare och bredare än i de närmast öfre lagen, hvilkas celler, 

 sedda från ytan, äro tämligen små, båglika och nätlikt anordnade kring luftrummen, 

 som äro större än i understa laget. 



Då understa laget af svampparenchymet åtföljer den aflossnande undre epider- 

 mis, så skiljer sig detta lag äfven i öfvervintrande örtartade blad från de öfriga lagen 

 därigenom, att luftrummen emellan dess celler merändels äro mindre än i de öfriga 

 lagen. Endast hos Galeobdolon luteum hafva cellerna i understa laget en väsent- 

 ligt annan form än i de öfriga. 



