KUNGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 39. NIO 2. 



185 



Berberis vulgaris L. 

 Cornus sanguinea L. 

 RhamiiLis cathartica L. 

 ,, Frangula L. 



Pyrus Malus L. 

 Crateegus Oxyacantha L. 

 Cotoneaster vulgaris Lin.dl. 

 Lonicera Xylosteum L. 

 Sambucus nigra L. 

 Viburnum Opulus L. 



Ligustrum vulgäre L. 

 Ribes alpinum L. 

 Prunus Padus L. 

 Rubus Bellardi Whe. 

 Rosa rugosa Thunb. 

 Forsythia suspensa Vahl. 

 Myrtillus nigra Gil. 

 Daphne Mezereum L. 

 Hippophäe rhamnoides L. 

 Salix alba L. 



Vid en blick på dessa förteckningar skall man finna, att genomgående kärl- 

 knippen förekomma hos nästan alla högre träd, som äro mest utsatta för stormar, 

 men de inbäddade hufvudsakligen hos buskar eller lägre träd. Härifrån utgör endast 

 Salix alba ett undantag, måhända af den orsaken, att bladens ringa storlek och 

 deras upprätta, kantställda läge i förening med de bladbärande kvistarnes smidighet 

 göra ett sådant skyddsmedel obehöfligt för detta högväxta träd. Å andra sidan fin- 

 nas på förteckningen äfven låga buskar, hvilkas blad hafva genomgående kärlknip- 

 pen, sannolikt i följd af deras förekomst på öppna, för vindar utsatta ställen (ex. 

 Potentilla fruticosa, Myrica Gale). 



Likväl är detta skyddsmedel hos de nordiska träden ej på långt när så kraftigt 

 som i bladen af de tropiska och behöfver ej häller vara det. I synnerhet i sådana 

 tropiska blad, hvilkas hufvudsakliga eller enda skydd utgöres af de genomgående 

 kärlknippena, äro dessa ytterst talrika och bilda ett utomordentligt småmaskigt nät- 

 verk, som afdelar mesophyllet i mj^cket små rutor, hvilka sålunda begränsas af dessa 

 kärlknippen, som ej sällan fullständigt omgifvas af hårdbast, stundom i förening med 

 sklerenkym, och stödja sig mot såväl öfre som undre epidermis. Och äfven då 

 andra skyddsinrättningar på samma gång komma till användning, kunna de genom- 

 gående kärlknippena vara mycket talrika och åtföljas af mekaniska väfnader. Hos 

 de nordiska löffällande träden äro de genomgående kärlknippena jämförelsevis glesa 

 h varför också det af dem bildade nätverket får stora maskor, och de om gif vande 

 mekaniska väfnaderna äro föga mäktiga. Ett undantag i detta afseende bildar Po- 

 pulus tremula, i hvars blad finnes ett mycket rikt förgrenadt nätverk af genomgå- 

 ende kärl knippen, sannolikt i anledning af bladens stora passiva rörlighet. För att 

 förläna större stadga åt de inre väfnaderna, i .synnerhet det ofta mycket lakunösa 

 svampparenchymet, äro i de tropiska trädens blad sklereider eller stödjande element, 

 vare sig i form af från kärlknippenas hårdbast ut emellan mesophyllets celler sig 

 sträckande bastceller eller hårdbastknippen eller sklerenkymatiska, ej i samband med 

 kärlknippena stående grundväfnadselement ingalunda ovanliga. I bladen af nordiska 

 träd eller buskar saknas de nästan helt och hållet. Endast Rhododendrum lappo- 

 nicum utgör därifrån ett undantag. Kärlknippena i bladen af denna växt äro in- 

 bäddade, men i deras utomordentligt lakunösa svampparenchym förekomma sklereider, 

 som antagligen tjäna till stöd för den lösa väfnaden. I bladen af Cassandra caly- 



K. Sv. Vet. Akad. Handl. Band 39. N:o 2. 



24 



