186 



ARESCHOUG, UNDERSÖKNINGAR OFVER VÄXTERNAS BLADBYGGNAD. 



culata är svampparenchymet nästan lika lakunöst, ehuru sklereider saknas, men dessa 

 ersättas af genomgående kärl knippen. 



I bladen af arktiska växter äro kärlknippena i allmänhet inbäddade, antingen 

 bladen äro fleråriga eller årligen för vissna. Också torde hos sådana växter genom- 

 gående kärlknippen vara obehöfliga såsom skydd mot yttre åverkan af mekanisk na- 

 tur, emedan de arktiska växterna äro lågväxta och merändels mattlikt utbredda på 

 marken eller bildande täta tufvor. Några undantag förekomma emellertid. Så finnas 

 bland de sempervirenta växterna genomgående kärlknippen i bladen af Dryas octo- 

 petala, Ledum palustre samt Salix reticulata och bland de löffällande i bla- 

 den af Cassandra calyculata, Betula nana, Salix myrsinites, S. herbacea 

 (n. genomg.) och S. glauca (n. genomg.). 



På ett undantag när (sid. 183) hafva bladen af alla nordiska löffällande träd 

 eller buskar en dorsiventral byggnad. Vi hafva således här att med afseende på den 

 inre organisationen jämföra dessa växters blad med de dorsiventrala bladen af tropi- 

 ska vedartade växter. Såsom förut visats, har svampparenchymet i de tropiska 

 bladen med hänsyn till cellernas form en mycket mer växlande byggnad än svamp- 

 parenchymet i bladen af nordiska vedartade växter, hos hvilka denna väfnad nästan 

 utan undantag är rundcellig eller båglik. Hos de af mig i föreliggande arbete be- 

 handlade tropiska växterna utmärker sig det öfvervägande antalet därigenom, att 

 svampparenchymets celler på ytsnitt hafva en stor, med de båda bladytorna mer 

 eller mindre parallel yta, som i följd af utbuktningar får en oregelbunden omkrets. 

 Äfven bland de med dorsiventrala blad försedda Mangrove- växterna (Areschoug, II) 

 är denna celltyp öfvervägande i svampparenchymet. Däremot är i de nordiska trädens 

 blad det rundcelliga svampparenchymet förhärskande. Dock må särskildt betonas, 

 att äfven hos ifrågavarande växter ej finnes någon skarp gräns emellan denna och 

 öfriga former af svampparenchym, så att såsom rundcelligt svampparenchym upp- 

 tages äfven sådan väfnad, som titgöres af på ytsnitt mer eller mindre aflånga, raka 

 eller något krökta, med svag ansats till utbuktningar försedda celler, när sådana ut- 

 buktningar ej äro skarpt begränsade mot cellens centrala del. 



Följande på den skandinaviska halfön växande eller där odlade löffällande träd 

 eller buskar hafva ett mer eller mindre typiskt rundcelligt svampparenchym: 



Tilia parvifolia. 

 Acer campestre. 



,, platanoides. 

 Aesculus Hippocastanum. 

 Rhamnus Frangula. 

 Pr un us Padus. 

 Crateegus Oxyacantha. 

 Sorbus Aucuparia. 

 Rosa rugosa. 

 Lonicera Xylosteum. 

 Fraxinus excelsior. 



Hippophäe rhamnoides. 

 Fagus silvatica. 

 Quercus pedunculata. 

 Corylus Avellana. 

 Myrica Gale. 

 Betula verrucosa. 

 Alnus glutinosa. 

 Populus tremula. 

 Salix caprea. 

 ,, Smithiana. 



