2 



az ornitbologiai éknek erősliítéséhez, a melyet 

 ujabb időben Bosznia és Herczegovina kormány- 

 zata, Kállay Béni minister belátásából, a Bal- 

 kánországok ismeretlen területeibe mélyeszt, 

 mi magyarok is hozzájáruljunk. 



De e három szemponton kívül van még egy, a 

 melyet nem hanyagolhatunk el, mert a tudo- 

 mány érdeke. Ez az a kísérlet, hogy a román 

 tudományos körökkel az érintkezést legalább 

 előkészítsük. Mert hiszen világos, hogy a román 

 területek oly jelenségének földerítése, mint a 

 madárvonulás, vagy a madár alakok elosztó- 

 dása, a román tudományos körök közreműkö- 

 dése nélkül uem hajtható végre; és világos, 

 hogy ily feladatokra nézve a teljes viszonosság 

 csakugyan fennáll. 



A legnagyobb örömünkre szolgált megtudni, 

 hogy dr. Almásy György, a magyar kutató, a 

 hol a román intéző körökkel érintkezésbe jött, 

 mindenütt a legteljesebb előzékenységre talált; 

 de azt is meg kell jegyeznünk, hogy dr. Almásy 

 György egyénisége és finom modora kiválóan 

 alkalmas is ily kapcsolatok bevezetésére. 



A vállalkozás természete eléggé szövevényessé 

 tette az útnak előkészítését ; de a mennyire ebben 

 közvetve a M. 0. Központnak is némi része volt, 

 csak azt mondhatjuk, hogy mindenütt a leg- 

 nagyobb készségre találtunk. 



Magát a dolgozatot illetőleg egy kijelentéssel 

 tartozunk s ez az, hogy az általános részt a be- 

 mutatott terjedelemben szerző a mi kérésünkre 

 és bizonyos fokig ornitbologiai közlésekről táp- 

 lált saját nézete ellenére, irta meg. Kérésünk 

 legjobb megokolását az általános rész maga 

 nyújtja, mert alig hisszük, hogy ujabb időben 

 élénkebb tollal írott, vonzóbb ornitbologiai úti- 

 rajz látott volna napvilágot ; a mi pedig még 

 ezentúl is nagyértékű, ez az, hogy mindazok, a 

 kik majdan — reméljük nem is sokára — dr. 

 Almásy nyomdokait követik, a legnagyobb bálá- 

 val telnek el dr. Almásy György iránt, ki föl 

 fedte azokat a viszonyokat, a melyeket az talál, 

 a kit a tudomány szolgálata e vidékre vezet ; de 



kann vom ungarischen Standpunkte aus auch 

 das nicht gering angeschlagen werden, dass 

 auch wir zur Verstärkungjenes ornithologiscben 

 Keiles beizutragen haben, welchen die bos- 

 niscb-herzegowiniscbe Regierung, eigentlich die 

 Einsicht des Ministers Benjamin v. KálIíAy in 

 unbekannte Gefilde der Balkanstaaten hinein 

 treibt. 



Ausser diesen Gesichtspunkten gibt es noch 

 einen, den wir nicht vernachlässigen können, 

 weil derselbe im Interesse der Wissenschaft 

 gelegen ist. Es handelt sich noch darum, den 

 Versuch zu machen, Beziehungen zu den rumä- 

 nischen wissenschaftlichen Kreisen wenigstens 

 anzubahnen. Es imteiiiegt ja keinem Zweifel, 

 dass Fragen, wie jene des Zuges der Vögel oder 

 der Verteilung der Formen, ohne Hinzuthun 

 der rumänischen wissenschaftlichen Kreise 

 kaum lösbar sind, und es ist klar, dass in dieser 

 Hinsicht vollkommene Eeciprocität besteht. 



Es gereichte uns auch zm- grössten Freude, 

 erfahren zu können, dass Dr. Georg v. Almásy, 

 der ungarische Forscher, wo immer er auch 

 mit den massgebenden rumänischen Kreisen in 

 Berührung trat, überall vollstes Entgegenkom- 

 men fand ; wir liemerken alier auch, dass von 

 Almásy's Persönlichkeit und sein feines Geha- 

 ben wie geschaffen sind, um solche Bezielum- 

 gen anzuknüpfen. 



Die Natur des Unternehmens brachte es mit 

 sich, dass sich die Vorbereitung ziemlich compli- 

 cirt gestaltete ; soweit aber hierbei die U. 0. C. 

 mittelbar beteiligt war, können wir sagen, dass 

 wir überall das grösste Entgegenkommen fan- 

 den. 



Was nun die vorliegende Ai-beit selbst anbe- 

 langt, schulden wir die Erklärung, dass der 

 Autor den allgemeinen Teil in seiner jetzigen 

 Ausdehnung auf unsere Bitte hin und gewisser- 

 massen im Widerspruche mit seinen Ansichten 

 über ornithologische Publicationen geschrieben 

 hat. Die beste Begründung unserer Bitte liefert 

 der allgemeine Teil selbst ; denn wir glauben, 

 dass in neuerer Zeit kaum eine andere ornitho- 

 logische Eeisebeschreibung erschienen ist, wel- 

 che lebendiger und anziehender geschrieben 

 wäre, und ihr Wert wird noch dadurch gestei- 

 gert, dass sie jene, die — wir hoffen in nicht 

 ; allzuspäter Zeit — in die Fusstapfen von 

 Almásy's treten, zu grösstem Danke ver- 

 pflichten wird, weil sie Verhältnisse entschleiert, 

 welche derjenige antrifft, der im Dienste der 



