Dobrudsai kirándulásomra útitársul a német 

 születésű temes-kubini Klingl jÁNOst szer- 

 ződtettem, ki szerencsétlen sorscsapások foly- 

 tán jobb viszonyokból kiragadva, most mint 

 vadász, preparator és falubeliéinek mindenese 

 talál megélhetést. Szívós kitartás, a legzordo- 

 nabb pákászélet minden fogásának és fortélyá- 

 nak biztos ismerete, lankadatlan szorgalom főbb 

 jellemző tulajdonságai ; választásomban nem is 

 csalatkoztam, és nem mulaszthatom el, hogy e 

 helyen is köszönetet ne mondják derék társam- 

 nak a kirándulás folyamán tanúsított hü és ön- 

 feláldozó szolgálataiért. 



A Tegetthoff csak Orsováig vitt bennünket, 

 itt felszálltunk a készenlétben levő «Ferdinand 

 Max» gőzösre, melyen Galaczig mentünk. Fáj- 

 dalom az idő nagyon kedvezőtlen volt, nemcsak 

 a tájképi szépségekben páratlanul álló Kazán- 

 szoroson való átmenés alkalmával, hanem Ga- 

 laczig is az egész két napig tartó utazás alatt. 



Hideg, jeges szél és gyakori esőzések kiállha- 

 tatlanná tették a fedélzeten való tartózko- 

 dást, úgy hogy csak időről-időre szánhattuk 

 magunkat a vidék és madárélet megfigyelésére. 

 A szürke, esős idő mellett az Al-Duna vidéke 

 kevés érdekességet nyújtott. Széles bevágásként 

 húzódik el a Duna völgye a meredek part-olda- 

 lak között, 100 — 200 m. magasságra emelked- 

 nek a bolgár parti dombok, melyek alatt visz el 

 többnyire a hajótól járható út, körülbelül 40 m. 

 magasságból meredeken szakadnak alá a román 

 part lősz és agyagterásszai a tágas balta * terü- 

 letbe. A partszélek ívalakban többszörösen 

 húzódnak vissza a Duna medrétől, úgy hogy 

 maga az árterület mint tavak, tócsák, nádasok, 

 füzesekkel borított bokros szigetek és kopár 

 homok zátonyok labirintja foglalja el az egész 

 szemhatárt. A bolgár dombok kojiárok és kihal- 

 tak, a szegényes növényzet még téli álmát 

 aluszsza. Helyenként szegényes falvak és város- 

 kák húzódnak meg a domb alkotta medenczék- 

 ben és katlanokban ; és bár festői lehet külön 

 ben fekvésük és keleties elhanyagolt típusok, 

 most mégis szín- és költészet nélküliek, ezért 

 hidegen hagynak. 



Legtöbb érdeklődést keltett az utasoknak, és 

 különösen a H. osztályéinak Widdintől lefelé 



* A bdltn alapjában rétség, de a román elnevezés 

 annyira hozzásimul a dobrudsai rétségek sajátságai- 

 hoz, hogy meghagytuk. 



Als Begleiter auf die Dobrudscha-Excursíon 

 hatte ich Johann Klingl, einen Temes-Kubiner 

 Deutschen, engagirt, einen Mann, der durch 

 missgünstige Schicksale aus besseren Verhält- 

 nissen gerissen, nun als Jäger, Präparator und 

 Universalfactotum seiner Ortsgenossen seinen 

 Unterhalt findet. Zähe Ausdauer, genaues Be- 

 kauntsein mit allen Kniffen und Schlichen wil- 

 desten Sumpflebens, rastloser Fleiss sind seine 

 Hauptcharaktereigenschaften ; ich hatte mich 

 in der Wahl auch nicht getäuscht und kann 

 nicht umhin, dem braven Gefährten an dieser 

 Stelle Dank zu sagen für seine treue, auf- 

 opfernde Dienstleistung während der Expe- 

 dition. 



Der Tegetthoff führte uns nur bis Orsova, wo 

 wir den bereitliegenden Dami^fer Ferdinand 

 Max bestiegen, der uns • bis Galatz l)ringen 

 sollte. Leider war das Wetter so ungünstig wie 

 möglich, nicht nur während der Fahrt durch 

 den landschaftlich einzig dastehenden Kasau- 

 pass, sondern auch fast während der ganzen 

 zweitägigen Eeise bis Galatz. 



Kalter, eisiger Wind und häufig hereinbre- 

 chende Eegenböen verleideten den Aufenthalt 

 am Deck, so dass wir nur zeitweilig uns auf 

 demselben der Beobachtung der Landschaft und 

 des Vogellebens hingeben konnten. Bei dem 

 grauen, regnerischen Wetter bot diese Land- 

 schaft der unteren Donau eigentlich auch wenig 

 Reiz. Als breite Erosionsfurche zieht sich das 

 Donauthal zwischen den Steilrändern der bei- 

 den rfer dahin ; 100 liis 20(J Meter hoch erhe- 

 ben sich die Hügel des bulgarischen Ufers, 

 unter denen meistens das Fahrwasser hinzieht, 

 etwa 40 M. stürzen steil die Loss- oder Silt- 

 terassen des rumänischen Ufers ab in das weite 

 Baltagelände. Mehrfach treten die Uferränder 

 im Bogen von der Donau zurück, so dass das 

 Inundationsgebiet allein mit seinem Wirrsal 

 von Seen, Lachen, Eohrfeldern, buschigen Wei- 

 deninseln und kahlen Sandbänken das ganze 

 Gesichtsfeld erfüllt. Kahl und dürr liegen die 

 bulgarischen Hügel da, die dürftige Vegetation 

 derselben ruht noch im Winterschlafe. Armliche 

 Dörfer und Städtchen schmiegen sich stellen- 

 weise in die Mulden und Gräben der Hügel : so 

 malerisch ihre Lage uud ihr verwahrlost-orien- 

 talischer Typus sein mag, jetzt sehen sie nüch- 

 tern, farblos, poesielos aus. 



Am meisten unterhielten uns die von Widdin 

 abwärts schon stark orientalisch angehauchten 



