13 



nyörködteti. Az érintkezésben a föiivelv jelenleg 

 a román nemzeti nyelv, melyet az összes törzsek 

 meglclietösen értenek. Az összes dobrudsai zsi- 

 dók rettenetesen elferditett németséggel lieszél- 

 nek és sokszor alkalmazhatók mint tolmácsok. 

 Törökül csak az idősebb emberek beszélnek még 

 nagyobb mérvben és különösen a bolgárok még 

 ma is szívesen használják ezt a nyelvet, míg a 

 románban nem annyira jártasok. 



A fentebbiekkel rövid vonásokban kimerítet- 

 tem azt, a mi a tnlajdonképeni dohrnthai szá- 

 razföld jellemzésére vonatkozik. Ezt a száraz- 

 földet azonban köröskörül koszorú alakjában 

 mocsaras föld övedzi, mely közel ugyanoly terje- 

 delmű s melyet a Duna árterülete és hatalmas 

 deltája alkot. Rengeteg kiterjedésben terül el 

 ez a magas vízállások alkalmával messzire el- 

 öntött mocsárvidék és lakott területek, telepek 

 úgyszólván sehol sem találhatók benne, csak 

 halászok és vadászok járnak ebben a négyszög- 

 mértföldekre terjedő nádrengetegben és csak egy 

 kis része használható bizonyos időszakokban 

 legelőnek. Sok helyen teljesen hozzáférhetetlen 

 ez a kisebb-nagyobb tavakból, tócsákból, holt és 

 élő folyamágakból, füzesekkel borított szigetek- 

 ből, homokzátonyokból, nádasokból és rétségek- 

 ből alkotott kifürkészhetetlen mocsárvilág — 

 ez a szinte szűzies vadon, a hatalmas, a fenséges 

 rét, mel^'nek közneve « balte«. 



Tulceába a naponként* közlekedő póstahajó 

 délben érkezik, úgy hogy még aznap végezhet- 

 tem el ToANNovics úr, az udvarias cs. és kir. 

 konzulátusi ügynök szíves vezetése alatt a fontos 

 bemutatkozást Pf.nkovicin úrnál, a tulceai hely- 

 tartónál. 



A magasrangú tisztviselő rendkívül szíve- 

 sen fogadott és irodájából nagyfontosságú, az 

 összes alárendelt hatóságokhoz szóló leiratok- 

 kal, melyek utazásom folyamán gyakran legna- 

 gyobb hasznomra voltak, távoztam el. Délután 

 J0ANNOVIC8 úr vezetése alatt Tulceában járkáltam, 



götzlichen und Interessanten bietet. Als lluupt- 

 verkehrss))ni(he dient gegenwärtig die rumiini- 

 schc Stuiitsspniehe, welche so zicnih'ch von 

 allen Stämmen verstanden wird. 



Die .Juden der Dobrudscha sprechen alle ein 

 äusserst con-umpirtes Deutsch und können in 

 vielen Fällen als Dolnu'tscli verwendet werden. 

 Türkisch wii-d von deii älteren Leuten noch 

 vielfach gesprochen, und znniul die J5ulgaren 

 benützen noch heute gerne diese Sprache, wäh- 

 rend sie des Jiumänischen weniger kundig sind. 



Mit dem Vorstehenden ist in kurzen Zügen 

 erschöpft, was auf die Charakteristik des eigent- 

 lichen Dohrvdsrha-Fcfitlniidefi Bezug hat Um 

 dieses Festland legt sich aber ein Kranz von 

 Weichlaml von nahezu dei-selben Flächenaus- 

 dehnung, weichesaus dem Inundationsgebiet der 

 Donau, sowie aus der gewaltigen Deltabildung 

 dieses Stromes besteht. In riesiger Ausdeh- 

 nung breiten sich diese von Hochwässern 

 weithin überfluteten Sumpfgehiete aus : be- 

 wohntere Steilen, Ansiedelungen finden sich in 

 denselben fast gar nicht, nur Fischer und .Jäger 

 durchziehen diese nach (^)nadratmeilen zählende 

 liohrwüste, und nur wenige Teile derselben kön- 

 nen zu gewissen Jahreszeiten als Weideplätze 

 benutzt werden. An vielen Stellen ganz unzu- 

 gänglich liegt diese Welt von Sumpf da als ein 

 unentstrickbares Wirrsal von Seen, Teichen und 

 Lachen, von toten und strömenden Annen, 

 von Weideninseln und Sandbänken, von Eohr- 

 feldern und Wiesenj)länen — eine nahezu jung- 

 fräuliche Wildniss, die gewaltige, majestätische 

 Balta. 



In Tulcea langt das täglich* verkehrende 

 Postschifi" Mittags an, so dass ich, Dank der 

 liebenswürdigen Füiirnng des äusserst entge- 

 genkommenden k. n. k. Consular-Agenten, 

 Herrn von .Joannovics, noch am selben Tage 

 die wichtige Vorstellung bei dem Präfecten 

 von Tulcea, Herrn Pencoviciu. vonuliuu'u 

 konnte, .\usserst liebenswürdig von dem ho- 

 hen Adniinistrationslicaniten empfangen, ver- 

 hess ich dessen Hurcan mit einer Reihe 

 hochliedeutender Vorsclireil)t'n an die sämt- 

 lichen subordinirten Rehörden, welche mir im 

 Verlauf der Reise sehr oft von grösstem Vorteile 

 waren. Den Nachmittag schlenderte ich unter 

 derl'^ührung Herrn von .Joannovics' in Tulcea 

 herum, die wenigen Sehenswurdiykeiten des 



* Hétfő kivételével. 



* Mit .\iisiiahnie des Montas.s. 



