16 



az előttünk fekvő alacsoii}', szántóföldekkel bo- 

 rított dombsorozatot, egyszerre, mint varázs- 

 ütésre feküdt előttünk a szelíden ereszkedő, buja 

 zöldben vírnló rétekkel szegett vegyes vízü 

 Razim lagunának óriási, szinte mosolyogva- 

 ragyogó kék tükre. A háttérben a nádasok és 

 fenyvesek csíkjai finom aranysárgás fonalakból 

 alkotott hálóként ragyogtak a napfényben és 

 messze-messze távolban, mint sötétebb, kék- 

 színű, páraszerű esik integetett a szemhatárt 

 élesen metszve a Feketetenger. 



A felséges időben igazán meglepően gyö- 

 nyörű táj, valamint az a kellemes felfedezés, 

 hogy jövendő főhadiszállásunk Jurilofka(mond : 

 Zsurilofka) ugj'ancsak csinos, tiszta és a bánáti 

 telepítvények typusára emlékeztető falucska, 

 természetesen a legrózsásabb hangulatba ejtett 

 bennünket, melyet a vadászra nézve minden- 

 esetre valamennyire bosszantó körülmény se 

 tudott megzavarni, hogy közel Juriloska előtt. 

 Pasa Kazla bolgár tanya előtt, a szó betűsze- 

 rinti értelmében egy 150 — 200 főnyi darucsapa- 

 ton kellett áthaladnunk, a nélkül, hogy a párat- 

 lanul álló alkalmat felhasználhattuk volna. 

 Túlságos lelkiismeretesség folytán ugyanis nem 

 akartam a fegyvereket a hatósági bemutatkozá- 

 sok megejtése előtt kirakni — azok most béké- 

 sen feküdtek tokjaikban, a töltények a ládikák- 

 ban — s mi a máskor oly vad darvak előtt 50 

 lépésnyire megálltunk kocsin és nem tehettünk 

 mást, mint messzelátóínkon át nézegettük a 

 csinos madarak komikus, groteszk tánczát és 

 csodáltuk egyes, különösen szép példányok pom- 

 pás tolldiszét. 



Hála a rendkívül hatásos leiratoknak, melye- 

 ket Pencoviciu úr a szeretetreméltó tulceai hely- 

 tartó állított ki részünkre, nemsokára összes 

 podgyászunkkal együtt ünnepélyesen beiktattak 

 a jurilofkaí Primariába (községházai, melyben 

 a Primär Nichiei Cuprean és a községi jegyző 

 LivEDiANU N. az «étrangers de distinction »-ok 

 számára fentartott két szobát tetszés szerinti 

 időtartamra rendelkezésünkre bocsátották. 



Oly vidéken, a hol a vendégfogadók minden 

 másra inkábli vannak berendezve, mint vendé- 

 gek fogadására, a hol a széltében dívó megszál- 

 lásnak valamely «gazda »-nál (vendégbarát) meg- 



gerte Kette niederer, feldbedeckter Hügel durch 

 einen schmalen Einschnitt passirt hatten, lag 

 wie mit einem Schlag hingezauliert am Piande 

 der sanft abfallenden, üppig grünenden Feld- 

 fluren lacliend l)lau der ungeheuere Spiegel der 

 Braklagune Piazim vor ims. Die Rohrinseln und 

 Dünenstreifen im Hintergrunde glänzten im 

 Sonnenlichte wie ein goldgelbes Netz feiner 

 Linien : und weit, weit dahinter, ein duftiger 

 Streifen von etwas dunklerem Blau, grüsste 

 scharf den Horizont abschneidend das Schwarze 

 Meer herüber. 



Die bei dem herrlichen Wetter wirklich über- 

 raschend liebliche Landschaft, sowie die ange- 

 nehme Entdeckung, dass unser Zukunfts-Haui^t- 

 quartier Jurilofca (sp. Zurilofka) ein äusserst 

 nettes, reines, im Typus vollständig an die 

 Niederlassungen des Banates erinnerndes Dörf- 

 chen sei, versetzte uns natürlich in die rosigste 

 Stimmung, welche auch durch den zugleich 

 allerdings etwas ärgerlichen Umstand nicht ge- 

 trübt werden konnte, dass wir kurz vor Juri- 

 lofca bei dem bulgarischen Weiler Pascha Kizla 

 liuchstäblich chirch eine Seh aar von 150 — 200 

 Kranichen durchfahren mussten, ohne diese ein- 

 zig dastehende Gelegenheit benützen zu kön- 

 nen. Aus übergrosser Gewissenhaftigkeit hatte 

 ich nämlich die Gewehre vor Erledigung der 

 behördlichen Vorstellungen nicht auspacken 

 wollen — und nun lagen dieselben friedfertig 

 in den Futteralen, die Patronen in ihren Kist- 

 chen — und wir hiellen zu Wagen auf keine 

 50 Schritte vor den sonst so scheuen Kranichen 

 und konnten nichts thun, als durch unsere 

 Gläser den komisch-grotesken Tänzen der 

 schmucken Vögel zusehen und die prachtvollen 

 Sohmuckfedern einzelner, besonders schöner 

 Exemplare bewundern. 



Dank der ausserordentlich wirkungsvollen 

 Begleitschreiben, welche mir von dem liebens- 

 würdigen Präfecten Herrn Pencoviciu in Tulcea 

 ausgestellt worden waren, erfolgte alsbald un- 

 sere Installation mit all' unserem Gej^äcke in 



1 der Primarie (Gemeindeamt) von Jurilofca, in 

 welcher uns Pi'imar Nichiei Cuprean und der 

 Gemeindenotar N. Livedianu die lieiden für 

 «Etrangers de distinction» reservirten Zimmer 

 für beliebige Dauer zur Verfügung stellten. 



In einem Lande, in welchem die Gasthäuser 

 zu allem anderen eher eingerichtet sind als zur 

 Aufnahme von Gästen, das Einquartieren nach 



I landesülilicher Weise l)ei einem «gazda» (Gast- 



