18 



jártuk vele Jurilofka legközelebbi környékét, 

 hogy mindenekelőtt a területet és az ornis állo- 

 mánya felett nyerjünk bizonyos áttekintést. 



Sok oly érdekes, a mi hosszabb ideig is birt 

 volna lebilincselni, került elő ezeken a kirándu- 

 lásokon ; így különösen a vadregényes Dolojman 

 hegyfok, melynek 40 — GO m. magas, bárom- 

 négy kim. bosszú, vadul szakgatott sziklafalán 

 menydörögve törnek meg az örökké háborgó | 

 Eazim hullámai, vált egyik legkedvesebb kirán- 

 dulási helyünkké. Volt itt egy fakó keselyű — 

 Gyps fulvus-fészek, két-három buhúpárt konsta- 

 tálhattunk, hasonlíthatatlan kecses repülésü 

 sirályok — Larus argent, michahellesi • — ' 

 egyenként vagy párjával szünet nélkül vonul- | 

 tak tova a sziklafalak mentén és kora reggel 

 a különös Tadorna tadorna és T. casarca szá- 

 mos párja ült nagy tarka virágokhoz hasonlítva 

 a sziklapárkányokon, hogy közeledésünkkor 

 sajátságos, gyermeksirásra emlékeztető kiálto- 

 zással messze tova siessenek a Limán kék, 

 habkoszorús hullámaira. 



A sással benőtt, keskeny moesárszalagba futó 

 part mentén ezernyi czankó — Totanus — sür- 

 gött- forgott, a mezőkön mindenütt hallható volta 

 kalandra pacsirta, — Alauda calandra — kelle- 

 mes, dallamos éneke, magasan fölöttünk pedig 

 darvak éke vonult, vagy pihenésre és legelésre 

 le-leszállott az üde vetésekre. 



Szórványosan egyik-másik érdekes vándort 

 a szőlők tüske-sövényeiben, vagy a cserjések- 

 ben, vagy az erdős csalitokban figyeltük meg 

 és ejtettünk el. De egészben véve ez a vi- 

 dék a vonulás megfigyelésére nézve vágyaim- 

 nak mégsem felelt meg. A terület nélkülözte 

 azt a vegyes jelleget, mely a vándorlók min- 

 den fajának pihenésre alkalmas leszállóhe- 

 lyeket nyújthatott volna. Óriási távolságokat 

 kellett legyőzni és a bokorerdő átkutatása, vagy 

 egyWiirándulás a mocsárba vagy a mezőre, min- 

 dig egy teljes napot nyelt el. E mellet úgy láttam, 

 hogy az édes vizeknek teljes hiánya oka annak, 

 hogy a kisebb fajokból oly feltűnően kevés van, 

 holott ezeknek már teljes vonulásban kellett 

 volna lenniök ! — így szántam magam első tájé- 

 koztató kirándulásomra, melyen a Sintenis test- 

 vérek egykori főhadiszállását, Ciucurova (Csu- 

 kuróva) Kaschub falut szándékoztam felkeresni, 

 hogy annak erdős bérczeiben legalább egyszer 

 alaposan körültekintsek. 



Április elsején indultunk oda és egy részint 



lang die nächste Umgebung von Jurilofca, um 

 vorerst über das Terrain sowie über den Stand 

 der Ürnis einen gewissen Überblick zu be- 

 kommen. 



Viel Interessantes wäre bei diesen Touren 

 wohl im Stande gewesen, mich für längere Zeit 

 zu fesseln, und besonders das pittoreske Cap 

 Dolojman, an dessen 40 — 60 Meter hoher, drei 

 bis vier Kilometer langer, wild zerklüfteter 

 Felswand sich die Wellen des ewig bewegten 

 Eazims donnernd brechen, wurde zu einem Liel)- 

 lingsziel unserer Touren. Hier stand ein Horst 

 von Gyps fulvus, zwei-drei Uhupärcben wurden 

 constatirt, ununterbrochen zogen einzeln oder 

 paarweise Larus argent, michahellesi unver- 

 gleichlich zierlichen Fluges längs der Wände 

 hin, und zahlreiche Paare der wunderlichen 

 Tadorna tadorna und T. casarca sassen gleich 

 grossen, bunten Blumen frühmorgens auf den 

 Felszinnen, um bei unserer Annäherung ixnter 

 eigentümlichen, an Kindergeschrei erinnern- 

 den Piufen weit abzustreichen nach den blauen, 

 schaumgekronten Wellen des Limans. 



Längs des schilfbewachsenen, in ein schmales 

 Sumpfband auslaufenden Ufers triel)en sich Tau- 

 sende von Totaniden herum, auf den Feklern 

 sang allenthalben Alauda calandra ihr reizend 

 melodisches Lied, Kranichschaaren zogen hocii 

 Überhin oder fielen zur East und Äsung auf 

 den frischen Saaten ein, und vereinzelt wurde 

 auch ein oder der andere interessante Wanderer 

 in den Dornhecken der Weingärten oder im 

 Buschwerk der Eacheln oder im Waldgestrüppe 

 beobachtet und erlegt. Doch im ganzen sagte 

 mir die Gegend zur Zagbeobachtwig nicht 

 recht zu. Es fehlte der gemischte Charakter des 

 Terrains, der Wanderern aus allen Cxruppen 

 zur East geeignete Euheplätzchen bieten konnte. 

 Eiesige Entfernungen waren zu bewältigen, und 

 ein Durchstöbern des Buschwerkes, eine Sumpf- 

 oder Feldtour verschlang je einen vollen Tag. 

 Zudem schien mir das Fehlen von Süsswasser 

 ein Grund für den auffälligen Mangel all der 

 kleinen Arten zu sein, welche ja schon im 

 vollen Zug begriffen sein mussten ! — So l)e- 

 schloss ich denn, die erste «Orientirungstour» 

 zu unternehmen und das einstige Haupti^uartier 

 der Gebiüder Sintenis, das Kaschubendorf Ciu- 

 curowa (Tschukurówa) zu besuchen, um in den 

 Waldbergen einmal gründlich Umschau zu 

 halten. 



Am ersten April brachen wir dahin auf, und 



