21 



igazi szívélyesscggel rendezte be számunkra 

 műhelyét praeparáló helyül. A másik, egy stiriai 

 születésű, mint molnár Magyarország minrlen 

 nagyobb malmában szolgált és ezáltal Szent 

 István birodalmának országai iránt bizonyos 

 ragaszkodást szitt magába. E mellett mint egy- 

 kori osztrák zsandárőrmestcr magasan a cincu- 

 rovai előkelőség felett érzi magát, hozzá függet- 

 len «gőzmalmi vezető». Energia forrásul egy 

 régi, szalmával fűthető 4 lóerejű gazdasági moz- 

 dony szolgál neki — minőségében, arra érez 

 magában hivatást, hogy mostani tartózkodási 

 helyében az előkelőt adja. 



Néhány napon át — majd idevaló vadászok- 

 kal, majd egyedül — összejártuk a Ciucurova 

 körül levő erdős bérczeket, miközben sokszor 

 derekasan kutyagoltunk. Kisebb fajokban itt is 

 szegények voltak az erdők — mindenesetre a 

 mi erdőinkhez hasonlítva, sokkal kisebb volt az 

 évszakhoz képest a tavaszi vendégek száma. 

 Néhány érdekes vonulási adatot szolgáltatott 

 egy elevenen kézrekerült Locustella lueinioides, 

 egy csapat Bombycilla garrula és az első fecskék 

 megérkezése. Nagj' csalódást okozott azonban a 

 nagy ragadozóknak, a Siiiteiiis testvérek előadá- 

 sától teljesen elütő, szemmel látható megfogyat- 

 kozása. 



A Sintenis testvérektől egészen közönsé- 

 gesnek ismertetett barna keselyű manapság 

 Ciucurova-Atmagea környékén inkál)l) ritkának 

 mondható és a fészekaljaknak esztelen kifosztása, 

 valamint az erdőknek folyton nagyobb mérveket 

 öltő kipusztítása és a zaklatás folytán ama vidé- 

 kekről nem sokára ki is lehet űzve. Más ragado- 

 zókban eddigelé szintén egyáltalában nem volt 

 fölösleg. Milvus ater, melyet a tengerpart men- 

 tében mint vonulót már gyakran jeleztünk, még 

 nem érkezett a fészkelési helyhez ; egyedül Falco 

 lanarius és Circaëtus gallicus, valamint néhány 

 Acjuila imperialis élénkítette az erdőket. Utóbbi 

 fajból az erdőszélén egy fészket találtunk 11 friss 

 tojással. Miután a telepitvénycsek földjei irtvá- 

 nyok, az erdő pedig kincstári birtok és a favétel 

 aránytalanul magas ái"akhoz van kötve, .\tmagea 



kreisen. Da er selbst für Handelszwecke Eier 

 und Käfer sammelt, fühlte er sich zu uns be- 

 sonders hingezogen und räumte uns seine VV^erk- 

 stätte mit wirkliclier Freundlichkeit zu Prä- 

 ])ari( rzwecken ein. Der andere, ein gebürtiger 

 Steierer, hatte als Müller fast in allen grösseren 

 Mühlen Ungarns gedient und dadurch eine ge- 

 wisse Anhänglichkeit an die Länder der heil. 

 Stephanskrone in sich gesogen. Zudem fühlt er 

 sich als ehemaliger österr. Gendarmerie-Wacht- 

 meister hoch ülier alle Notablen von Ciucurowa 

 erhaben, und in seiner Eigenschaft als unab- 

 hängiger ((Leiter der Dampfmühle » — als Be- 

 triebskraft dient ihm ein 4 HP-iges, stroh- 

 geheiztes, altes Wii-tschaftslocomobil — dazu 

 verpflichtet, die Honneurs seines nunmehrigen 

 Aufenthaltsortes zu machen. 



Mehrere Tage hindurch durchstreiften wir — 

 bald mit einheimischen Jägern, bald allein — 

 die Waldl>erge um Ciucurowa, wobei manchen 

 Tag ganz ordentliche Marschleistungen gemacht 

 wurden. An kleinem Zeug fanden wir auch hier 

 die Wälder arm — jedenfalls gegen unsere 

 Wälder in derselben Jahreszeit l)edoutend zu- 

 rück an Frühlingsgästen. Einige interessante 

 Zugsdaten lieferten eine lebend ergriffene Locu- 

 stella luscinioides, ein beobachteter Flug Bom- 

 bycilla garrula und das Eintreffen der ersten 

 Schwalben. Eine grosse Enttäuschung aber 

 brachte mir die gegen die Sintenis'schen Be- 

 richte al)stechende augenscheinliche Vermin- 

 derung der grossen Eaubvögel. Der von den 

 Gebrüdern Sintenis als geradezu gemein ge- 

 schilderte Kuttengeier ist heute in der Gegend 

 von Ciucurowa-Atmagea als Horstvogel eher 

 selten zu nennen, und bei der sinnlosen Ver- 

 nichtung der Gelege, sowie der stetig zuneh- 

 menden Devastirung und lieunruhigung der 

 Wälder dürfte er i)uld wirklich ganz aus jenem 

 Gebiete vertriebi'u sein. An anderen Raub- 

 vögeln war auch bisher durchaus kein Uber- 

 fluss. IMilvus ater, den wir am Zuge längs der 

 Küste schon häufig notirt hatten, war noch 

 nicht am Horstplatz eingetroffen ; Falco lana- 

 rius und Circaëtus gallicus sowie einige A(iuila 

 imperialis belebten allein die Wälder. \'on letz- 

 terer Art fanden wir einen Horst mit 2 frischen 

 Eiern am Waldrande. Da die Felder der Colo- 

 nisten Rodung sind, der Wald jedoch Staats- 

 eigentum bildet und der Holzbezug an unver- 

 hältnissmässig hohe Preise geknüpft ist, ver- 

 fielen die i)ra\i'ii Kaschulieu Atnuigeas und 



