56 



elkerülhetetlen gőzfürdő zárja be az iidvart. A 

 ház mögött ritkán hiányzik egy kertecske, vagy 

 az udvarból legalább néhány fáeska és igy a 

 tiszta, fehérre meszelt, gyakran kezdetleges fest- 

 ményekkel díszített, de rendesen széles, szí- 

 nes talapzatí szegessel ellátott házikók iga- 

 zán barátságosan néznek ki. A tisztaság egy- 

 általában egyik erénye az oroszoknak és való- 

 ban a házikók, vagy sokszor épen kunyhók 

 belsejét rendkívül jó karban találtam, — kezdve 

 a földből taposott padlón, a számtalan vánkos- 

 ból összerakott ágyig, a kékre mázolt, tarka vi- 

 rágos ládáktól és szekrényektől az elkerülhetet- 

 len samovárig, minden tükörtiszta és ragyogó. 

 Éppen oly barátságosan, mint títokszerüen vilá- 

 git a hímzett vagy tarkanyomású kendők rámá- 

 jából a kis örök tüz, az aranytól duzzadó, by- 

 zanczi stílus szerint egyháziasan merev s az 

 orthodox rituszt jellemző szentképek előtt, a 

 «szent zug« -ban. 



Eendesen a falvak közepén, szabad helyen 

 emelkedik a templom — mely kupoláival és tor- 

 nyaival rendszerint nagyon is impozánsan üt 

 el a szegény lakóházaktól. Kevésbbé vonzóak a 

 «Krémák» vagy «Mehanak», melyek azonban 

 mindig és mindenütt élénk látogatásnak örven- 

 denek. 



Hétköznapokon is már kora reggel tömve 

 vannak a fészerhez hasonló «csarnokok» fe- 

 csegő, lármázó vendégekkel, kik egy pohár 

 csáj-t (thea) a másik után hörpentenek fel fo- 

 gaik közé szorított czukordarabkákon át, közbe 

 egy-egy pohár könnyű, olcsó és jó honibort sem 

 vetnek meg, vagy nagyobb erősítésre egy pohárka 

 Eakiaval vagy Wodkával kedveskednek önma- 

 guknak. 



Thea, bor és pálinka, kenyér és egy kemény, 

 vízzel készített tésztából sütött kulcsos kalács- 

 féle, melyet a theához használnak, rendesen 

 mindaz, a mi ezekben a falusi korcsmákban 

 kapható. És a ki tavaszszal, a görög böjtök 

 idején kényszerül a Dobrudsa belvidékén utazni, 

 mint a szegény kutató ornithologus, mikor a 



zwar regelmässig vom Küchenraume aus sich 

 öffnet. Jenseits des Hofes, parallel mit dem 

 Wohngebäude, steht das Stall- und Wirt- 

 schaftsgebäude ; im Hintergrunde schliesst die 

 Maisscheune und das unvenneidliche Dampf- 

 badhäuschen den Hof ab. Ein Gärtchen hinter 

 dem Hause — wenigstens ein par Bäumchen 

 im Hofe — fehlen selten, und so sehen die 

 sauber geweissten, oft mit primitiven Malereien 

 gezierten, stets aber mit einem breiten, farbi- 

 gen Sockelanstrich versehenen Häuschen recht 

 freundlich aus. Reinlichkeit ist überhaupt eine 

 Tugend der Russen, und wirklich fand ich stets 

 das Innere der Häuschen oder sogar Hütten 

 ausserordentlich gut gehalten, — vom lehm- 

 gestampften Fussboden angefangen, bis zu dem 

 aus zahllosen Kissen aufgebauten Pritschen- 

 bette, von den blaugestrichenen, buntgeljhmiten 

 Truhen und Kästchen bis zu dem unvermeidli- 

 chen Samovar ist alles spiegelblank und sauber, 

 und gar freundlich und heimlich glüht im «Hei- 

 ligenwinkel» das kleine ewige Licht aus der Um- 

 rahmung gestickter oder buntbedruckter Tücher 

 vor den goldstrotzenden, hieratisch-steifen Hei- 

 ligenbildern byzantinischen Stiles, wie sie dem 

 orthodoxen Ritus eigentümlich sind. 



Inmitten des Dorfes, auf freiem Platze, er- 

 hebt sich gewöhnlich die Kirche, die mit ihren 

 Kuppeln und Türmen in der Regel allzu im- 

 posant gegen die bescheidenen Wohnhäuser al)- 

 sticht. Weniger anziehend sehen die Krcsma's 

 oder Mehana's aus — erfreuen sich aber stets 

 und ulcerali eines regen Zuspruches. Schon in 

 den frühen Vormittagsstunden gewöhnlicher 

 Werktage pflegen die schuppenartigen «Hallen» 

 von schwätzenden, lärmenden Gästen überfüllt 

 zu sein, die ein Glas Tschaj (Thee) nach dem 

 anderen durch ein zwischen den Zähnen fest- 

 geklemmtes Zuckerstückchen hinunterschlürfen, 

 dazwischen ein oder das andere Glas des leich- 

 ten, billigen und guten Landweines nicht ver- 

 schmähend oder zur luräftigeren Stärkung ein 

 Gläschen Rakia oder Wodka genehmigend. 



Thee, Wein und Schnaps, Brot und eine A_rt 

 harter, aus Mehlkleister gebackener Kringel als 

 Zuthat zum Thee sind aber in der Regel auch 

 das einzige, was in diesen Dorfwirtshäusern 

 erhältlieh ist. Und wer — so wie die armen for- 

 schenden Ornithologen — gezwungen ist, im 

 Frülijalire, also während der griechischen Fa- 

 sten, das Binnenland der Dobrudscha zu berei- 

 sen, «D Wasserjagil und Fischerei nicht zur 



