30 



hamvadó tűzre. Az éjszaka hűvös lett, takarók és 

 köpenyegek nélkül, derekasan fáztunk a könnyű 

 ruhában. 



Eeggel 4 órakor — frissen fejt tejből álló 

 reggeli után — elindultunk és egymásután ke- 

 restük fel a négy fészket, miközben ugyan sok 

 érdekes megfigyelést tettünk, de egészben véve 

 meglehetős balsors üldözött bennünket. Az 

 egyik keselyűpár, miután előtte való napon 

 kissé elsietetten közeledtünk a fészekhez, igen 

 vad és gyanakodó volt, a másik fészeknél a 

 nőstényt Klingl sajnos eltévesztette, a harma- 

 diknál a nőstényt elejtettük és a negyedik fész- 

 ket végül az előrehaladott időre való tekintette], 

 későbbi időre hagytuk. Délután ^/aS órakor 

 ismét Han Cearcába érkeztünk, megrakva egy 

 hatalmas barna keselyűvel és ennek a fajnak 

 két szép tojásával — a harmadik fészkelési fa 

 megmászhatatlannak bizonyult. Mily felségesen 

 ízlett ezután a megerőltetés után a tojásból álló 

 ebéd és könnyű tiszta Sarica-bor! 



Szánt szándékkal ismertettem behatóbban en- 

 nek a két napnak az eseményeit, hogy láthatóvá 

 váljék, mily sovány eredményt nyújt két teljes 

 nap : egy elejtett keselyű és két tojás ! És ezt 

 oly vidéken, hol minden faj iránt, a verébtől 

 kezdve felfelé, sajátos érdeklődéssel viseltetik az 

 ornithologus ! 



Tényleg ezen a két napon gyász- czinegén és 

 más egészen érdekes kis fajokon kivül még egy 

 csapat rudas ezinke Orites caudatus typ. — és 

 egy példány Picus mediust figyeltem meg — oly 

 alakok, melyek később már nem kerültek elő ; 

 de akkor nem lőttünk rájuk, miután lenn a 

 faluban volt még több nem praeparált darabunk 

 és biztos kilátás nyílt két vagy három kese- 

 lyűre — és ezek a nagy keselyük sok és nehéz 

 munkát adnak. Az egész kirándulás folyamán 

 az volt az elvem, hogy lehetőleg csak azt ejtsem 

 el, a mit fel is lehet dolgozni. És hajh! mily 

 keveset lehet sokszor dolgozni a megerőltető 

 10^11 órás menetek után, különösen oly elég- 

 telen élelem mellett, a milyent Han Cearcában 

 kaptunk, hozzá mindennemű kényelemnek hí- 

 jával magánál a praeparálás munkájánál. Az 

 orosz «gazda» a szobában egyáltalában nem 

 tűrte a munkát, és így a bőröket az udvarban, 

 többnyire zuhogó eső mellett egy félszer kinyúló 



(lem er frisches Holz auf das niedergebrannte 

 Feuer auflegte. Die Nacht war kühl geworden, 

 und es fröstelte uns in den leichten lüeidern 

 ohne Decken oder Mäntel. 



Um 4 Uhr morgens — nach einem Frühstück 

 frisch gemolkener Milch — brachen wir auf 

 und besuchten nach einander die vier Horste, 

 wobei zwar viel interessante Beobachtungen 

 gemacht wurden, im ganzen alter ziemliches 

 Pech uns verfolgte. Ein Pärchen Geier war durch 

 etwas übereiltes Angehen am Vortage ausneh- 

 mend scheu und misstrauisch geworden, das 

 Weibchen des zweiten Horstes verschoss Klingl 

 leider — das diitte Weilichen wurde erlegt, und 

 der vierte Horst endlich mit Kücksicht auf die 

 vorgeschrittene Zeit für später aufbewahrt. Um 

 ■'/a 5 Uhr nachmittags trafen wir wieder in 

 Han-Cearca ein, beladen mit einem mächtigen 

 Kuttengeier und 3 schönen Eiern dieser Art — 

 ein Horstbaum erwies sich als unbesteigbar. 

 Wie herrlich mundete nach dieser Tour das aus 

 Eiern bestehende Souj^er und der leichte, reine 

 Sarica-Wein ! 



Nicht unabsichtlich führte ich die Leistung 

 dieser lieiden Tage eingehender an — denn 

 welch" magere Ausbeute für 2 volle Tage : ein 

 erlegter Geier und zwei Eier ! Und das in einer 

 Gegend, wo ja jedes Stück, vom Sperling ange- 

 fangen aufwärts, sein specielles Interesse für 

 den Ornithologen bat ! 



Thatsächlich beobachtete ich an diesen beiden 

 Tagen nebst Trauermeisen und anderen recht 

 interessanten Kleinvögeln auch einen Flug Ori- 

 tes caudatus typ. und ein Exemplar Picus mé- 

 dius — Formen, die mir späterhin nicht mehr 

 unterkamen, damals aber unbeschossen blie- 

 ben, d;i nocli einige Stucke unpräpariert im 

 Dorfe unten lagen und die sichere Aussicht auf 

 ein oder zwei Geier lilülite, — und diese grossen 

 Geier geben viel und schwei-e Arbeit. Mein 

 Prinzip während der ganzen Tour war, nach 

 Thuulicbkeit nur das zu erlegen, was auch auf- 

 gearbeitet werden konnte — und wie wenig 

 kann man oft nach anstrengenden, 10 — 11 

 Stunden und mehr betragenden Märsciien leis- 

 ten, besonders bei so unzureichender Nahrung, 

 wie sie uns in Han-Cearca geboten war und bei 

 dem Mangel jedweder Bequemlichkeit für die 

 Präparierarl)eit seilest ! Der russische Gazda 

 litt die Arl)eit in der Stube überhaupt nicht — 

 und so mussten wir die Bälge im Hofe, meist 

 liei strömendem liefen unter dem Schutz eines 



