4G 



Az öreg Dimitrijnek iljen cnlekes beszélge- 

 tése daczára is csak rövid ideig jjihentünk, és 

 nemsokára az úszó lápok közein át a kis Kui- 

 hidii tóra siettünk, melynek nyugati széle men- 

 tén lialadva, egy más girlába kanyarodtunk, és 

 lij utakon át ismét az isacai tóba tértünk vissza. 

 Az első délutáni órákban könn}^! szél kereke- 

 dett — a mi a Kuibidán érdekes látványt szer- 

 zett; iiádasszigetek — még Í20-25 m. átmérő- 

 jűek is — szinházi díszletekként zajtalanul sik- 

 lottak tova a széles vizén a keleti szélétől a 

 nyugatihoz ; a kisebbek gyorsabban haladtak, a 

 nagyolíhak lassabban • — és itt ott egyik vagy 

 másik szigetecske lassan saját tengelye körül 

 forgott, a mint épen belekapott a szél az egyen- 

 lőtlenül emelkedő nád és sás vitorlába. 



Érdekes volt, de borzalmas — és egyszers- 

 mind akadályozó is, mert a szél, bármily könnyű 

 volt is, az útirányt annyira eltölti, hogy l^'edo- 

 runk legbiztosabb helyi ismerete daczára is 

 ismételten csalóka zsák utczákba került, és 

 néhány helyen valóságg;il át kellett magunkat 

 tapogatni az úszó hípok útvesztő közein. Isacá- 

 tól simán ment az út, csak a keskeny izlinai 

 girlában izzadtunk egy kevéssé, mert most 

 címek rohanó folyásával szemben kellett halad- 

 nunk. Végre a Szt-György-ágba kanyarodva- 

 hajónkat a középen tartva gyorsan haladtunk 

 lefelé a folyamon. Éj borult a széles mocsár- 

 vidékre, izzÓYÖrösen emelkedett a teli hold a 

 szemhatiü' fölé — sa párától terhes báltalevegő- 

 ben oly alaktorzulást mutatott, a milyent eddig- 

 elé még sohasem láttam ; hosszú, laposra nyo- 

 mott elypsishez hasonlított. 



Zajtalanul, evezés nélkül siklott csolnakuiik 

 le a széles ágon — köröskörül sötét éj volt, hall- 

 gatagon ültünk mi hárman lottkánkban, és néz- 

 tük azt az ezüst csíkot, mclyiyel a hold beezűs- 

 tözte a habokat. Nagypéntek éjszakája \(ilt, cs 

 gondolataink messze, hazaszálltak, a hol sze- 

 retteink a kíizeli húsvétra készülődtek. 



A helyrajzi és tájképi viszonyok érdekességé- 

 től "eltekintve, ez és az előtte való na])i ki- 

 rándulás csak íilig nyiíjtott kielégítő eredményt. 

 A kis beltavak, melyekre nézve ezen a kedvező 

 ponton különösen jó reményeim xoltak. csak a 

 térkéjien léteztek: a szánalmasan puszta pari 



Trotz (lieser anregenden Gespräche des alten 

 Dimitrij hieltc^n wii- nur kurze Rast und eilten 

 bald durch die schwimmende Balta dem kleinen 

 See Kuibida zu, dessen westlichem liande ent- 

 lang wir in eine andere Girla einbogen und 

 über neue Wege wieder zum See von Isaca 

 zurückfuhren. In den er.sten Nachmittagsstun- 

 den hatte sich ein leichter Wind erhoben, was 

 mir auf dem Kuiliidà den interessanten Anblick 

 verschaffte, wie liohrinseln von sogar 20 l)is 

 25 Meter Durchmesser, wie Decorationsstűcke 

 über d\v Nreitc Wasserfläche vom Ost- zumW^est- 

 rande geriiuschlos hinübersegelten ; die kleine- 

 ren fuhren s(dmcllcr, die grösseren langsamer, 

 und hier iniil da rotirte ein oder das andere 

 Inselchen langsam um seine eigene Achse, wie 

 eben der Wind in das ungleich aufragende 

 Rohr- und Schilfsegel eingriff. 



Interessant war's, aher unheimlich und zu- 

 gleich hinderlich, denn derselbe Wind, so leicht 

 er auch war, hatte doch die Fahrbahn so ver- 

 schoben, dass Fedor trotz seiner genauesten 

 Localkenntniss wicderhult in trügi'rische Sack- 

 gassen geriet, und wir uns an manchen Stellen 

 förmlich durch die Irrgänge der schwimmenden 

 Balta durchtasten mussti'U. \'on Isaca aus ging 

 die Fahrt glatt weiter, nur die schmale Girla 

 Islina milchte uns etwas wann, weil wir nun 

 deren scharfe Strömung bergauf zu überwinden 

 hatten. Kndlidi in den Georgsarm eingebogen, 

 fuhren wir rasch die Strommitte haltend mit 

 dessen Wassern stromab. Bie Nacht hatte sich 

 über das weite Sumpfland gesenkt, glutrot 

 stieg der Vollmond über den Horizont empor, 

 in der dunstgeschwängerten Baltenluft eine 

 Formverzerrung zeigend, wie ich sie bisher nie 

 gesehen: er gli(di einer langgestreckten, flach- 

 gedrückten Ely])se. 



(ieräuschlos glitt unser Kahn ohne liuder- 

 schlag ihui breiten Ann binali, tief dunkel 

 blaute die Nacht umher, schweigend sassen wir 

 drei in der Lotka, in den zitternden Streifen 

 blickend, mit dem der ]\!ond die Wellen über- 

 silberte. Ks war Charfreitagnaclit und die fie- 

 danken zogen weit hin in die Heimat, wo die 

 Lieben zum nahen Osterfeste rüsteten. 



Von dem topogra]iliischen und landschaft- 

 lichen Interesse abgesehen, hatte diese und die 

 Excursion des vergangenen Tages wenig Befrie- 

 digendes geboten. Die kleinen Hinnenseen, auf 

 W(d(die ich an diesem exponirttn l'uidite lieson- 

 dere llotTnunüeii "esetzt hatte, cxistirten nur 



