48 



teljesen hiáuvzott, mert dsak d vagy 'i helyen 

 hallottam a hangját, az ajnil I 7-iki hosszú úton. 

 Acrocephalus twrloides ügy hitszik éppen meg- 

 érkezett, — csak 4 példányt konstatálhattam. 

 Fedor kérdésemre úgy vélekedett, hogy ez a 

 madár nem éppen gyakori, a lármázó nádi rigó- 

 poszáta jjedig oly faj, melyet nem egykönnyen 

 lehet meg nem hallani. Kék ezinke minden 

 füzesben található — nádi sármány általában 

 nem éppen ritka — e\vel azonban a liáltáknak 

 typikus kisebb fajai ki is vannak merítve. Es e 

 mellett órákig tartó ntakat lehet tenni a leg- 

 gyönyörűbb náderdől)en, a legkedvezőbb mocsár 

 területen, a nélkül, hogy az. ember egyetlen egj' 

 madárhangot is hallana, vagy hogy egyetlen 

 egy szárnyas vándort látna tovavonúlni a nád- 

 erdö frdölt. 



így ismét felszedtük sátorfánkat. Báró W. 

 és gróf C, mely iitóbbi előtte való napon még 

 elejtette az áhítozott réti sast, a Eazim lagimára 

 és különösen ennek északi végében fekvő Pópína 

 szigetére látogattak el, én pedig, miután szívélyes 

 búcsiát vettem a két földitől, a kikkel az ntólsbi 

 napokban a vadászat és a felséges természet 

 örömeit, valamint a moru-ghiöli több mint 

 kétes konyhai élvezeteket is megosztottam, fel- 

 szálltam súlyosan megterhelt lottkámra, és két 

 orosz halász erős karjaitól hajtva, a Szt. -György- 

 ágon ismét lehaladtam, hogy a Dunavaczon és 

 Dranovon át ismét Jurilofkába érhessek. 



Másfélnapig tartott a csolnakon tett út Morú- 

 Ghiöltől .Jurilofkáíg, melynek első része, a 

 dranovi halrakodóig kevés érdekességet nyúj- 

 tott. Órákig eveztünk az alsó folyásán most 

 majdnem teljesen elisza|)osodott és elhomo- 

 kosodott Dunavaczon — egy hajdani Duna- 

 ágon — rengeteg nádas mezők, vagy még egy- 

 hangiibb égési helyek között, a hol beláthatat- 

 lan távolságban mindenütt elhamvasztott fekete 



nádtorzsák állottak ki serteszerüleg a vízl)ől. 



Nádégések ezen a vidéken gyakoriak ; és gyö- 

 nyörű látványt nyújtanak ezek a szándékosan 

 halászati czélokra gerjesztett, vagy gondatlan- 

 ságból keletkező tüzek sötét éjjel, mikor messze 

 vidéken az egész hálta izzó vörös fényben úszik 

 és a l)il)or-v<)rös jiárák ég felé szállnak. A mily 



gut wie ganz, denn nur an i oder 3 Stellen 

 hörte ich während der ganzen langen Fahrt des 

 17. April dessen Stimme. Acroceph. tnrdoides 

 schien eben eingerückt ; nur 4 Exemplare wur- 

 den von mir constatirt. Fedor meinte auf 

 meine Frage, der Vogel sei nicht eben allzu ge- 

 mein, und der lärmende Drosselrohrsänger ist 

 doch eineArt, die nicht gut überhört werden kann. 

 Blaumeisen .sind in allen Weidengestrüppen 

 vorhanden, Eohrammern im allgemeinen nicht 

 eben selten, damit ist aber die typische Klein- 

 bevölkerung der Balten so ziemlich erschöpft. 

 Und dabei gibt es stundenlange Strecken durch 

 den schönsten Eohrwald, das denkbar gün- 

 stigste Sumj^fterrain, während deren man auch 

 nicht eine einzige Vogelstimme hört, nicht einen 

 einzigen gefiederten Wanderer durch die Lüfte 

 ziehen sieht. 



So lirachen wir denn wieder imser Lager ab ; 

 Freiherr von W. und Graf C, welch' letzterer 

 am Vortage richtig noch den gewünschten See- 

 adler erlegt hatte, statteten der Eazim-Lagune 

 und besonders der an ihrem Nordende gelegenen 

 Pópina-Insel einen Besuch ab, ich aber bestieg 

 nach herzlichem Abschied von den beiden 

 Landsleuten, mit denen ich in den letzten 

 Tagen die Freuden der Jagd und der herrlichen 

 Natur sowie die Leiden der mehr als zweifel- 

 haften Moru-Ghiöler culinarischen Genüsse ge- 

 teilt hatte, meine schwerbepackte Lotka, und 

 fuhr, von den kräftigen Armen zweier russischer 

 Fischer gerudert, wieder den Georgsarm hinab, 

 um über den Dunavät und Dranow zurück nach 

 •lurilofca zu gelangen. 



Anderthalb Tage dauerte die Kahnreise von 

 JMoru-Ghiöl nach .Jurilofca, deren erster Teil 

 Ins zur Fisclierei-Station Dranow wenig Interes- 

 santes i)ot. Stundenlang n;derten wir auf dem 

 in seinem unteren Laufe nun fast vollständig 

 verschlammten und versandeten Dmiavat — 

 einem ehemaligen Ausmündungsarme — zwi- 

 schen mächtigen Eohrfeldern oder noch ein- 

 tönigeren Brandstätten dahin, wo in unabseh- 

 barer Fläche nur die schwarzgekohlten Eohr- 

 stengel borstig über das Wasser emi)orragten. 



Eohrbräude sind in diesen Gegenden häufig, 

 und einen prächtigen Anblick gewähren diese 

 absichtlich zu Fischereizwecken angelengten oder 

 aus Fahrlässigkeit entstandenen Feuer in dunk- 

 ler Nacht, wenn aufweite Strecken hin die ganze 

 Balta wie in rote Glut getaucht erscheint, und die 

 )>ui'puiiien Schwaden gegen den Hinnnel iiuf- 



