50 



csuka, fohami sügér, szivárványos ökle és tő- 

 ponty mindenütt behatolnak a sósvizű baltákba 

 és lagimákba, sőt utóbl)it még a Feketetenger 

 homokzátonyainak « Gard» -jaiban (útvesztők), 

 és a Feketetengerben magában is fogják. 



E vidékek halgazdagsága rengeteg nag;^' és 

 sokkal nagyobb lehetett még, mikor a «Porti- 

 czáti), azt a széles nyilast, mely a tengert a 

 Eazim lagnnával összekötötte, még nem zárta 

 el az elhomokosodás. Ennek a körülbelül 4 évvel 

 ezelőtt beállott körülménynek, ,-alamint a Duna- 

 vacz majdnem tökéletes eliszaj^osodasanak kö- 

 vetkeztében a halászat a Raziml)an nagyon ha- 



nyatlott. 



A kormány érdekében is volna, ha igazságot 

 tenne az eset felett mindenünnen felhangzó 

 panasznak, mivel a Dunavacz kitisztítása és a 

 Porticza kiiszapolásával járó költségek nem 

 lehetnek túlságosan nagyok, a halászatnak 

 nagyobb jövedelme pedig teljesen fedezné 

 ezeket. A halászat a Dobrudsában ugyanis 

 mindenütt az állam tulajdona és bérlők kezé- 

 ben van, kik haszonbér fejében az áru minden- 

 kori piac-zi árának 250/o-át adják az államnak. 

 A királyi kincstári birtokok minisztériuma alá 

 rendelt «halászati felügyelőség» tisztviselői 

 által g^'akorolt egyszerű, de szigorú ellenőrzés 

 czélszerű berendezése által megóvja az államot 

 nagj'obb veszteségektől, és a szórványosan elő- 

 forduló kisebb csalásokkal senki se törődik ezen 

 a halban oly gazdag vidéken. 



A halászatot a Dobnidsában túlnyomóan az 

 oroszok űzik, kik közül innét nevezetesen a 

 lipován felekezethez tartozók azok, kik kiváló 

 előszeretetet és ügyességet tanúsítanak ehhez a 

 foglalkozáshoz. 



Halászati eszközeik általában nag;s-on eg;v- 

 szerűek, sőt kezdetlegesek ; de a nagy halgazdag- 

 ság folj'tán teljesen elégségesek. A halászat leg- 

 fontosabb tárgya a viza (Acipenser iuiso), e 

 vidékeken Moniti, melyet kizárólag a mi Du- 

 nánknál is használatos vizahorgokkal fognak. 

 Ezek erős, tűhegyesre fent szaka nélküli vas- 

 horgok, melyeket 1 — IV-i m. hosszú patonyok- 



das süsse Wasser ; Wels, Hecht, Flusslmrsch, 

 Rotfeder und Karpfen dringen überall in die 

 Brakbalten und die Salzwasser-Lagunen vor, ja 

 letztere werden sogar inden^Gards» (Irrgängen) 

 der Dünen am Schwarzen Meer und in diesem 

 selbst gefangen. 



Der Fischreichtum dieser Gegenden ist ein 

 enormer und soll noch bei weitem grösser ge- 

 wesen sein, lievor die breite Öffnung «Portita», 

 welche das Meer mit der Piazim-Lagune ver- 

 band, durch Versandung geschlossen wurde. 

 Durch diesen vor etwa 4 .Jahren eingetretenen 

 Umstand sowie durch die fast vollständig ge- 

 wordene Verschlammung des Dunavat soll die 

 Fischerei am Eazim selbst sehr zurückgegangen 

 sein. 



Es wäre im Interesse der Regierung selbst 

 gelegen, den über diesen Fall überall laut wer- 

 denden Klagen gerecht zu werden, da die mit 

 der Räumung des Dunavät und der Ausbagge- 

 rung der Portita verbundenen Kosten keines- 

 wegs besonders hohe sein dürften, der erhöhte 

 Ei-trag der Fischerei aber dieselben zur genüge 

 decken müsste. Die Fischerei ist nämlich über- 

 all in der Dobrudscha Staatseigentum und 

 wird \on Pächtern ausgeübt, deren Pachtschil- 

 ling in einer âS^/o-igen Abgabe vom jeweiligen 

 ]\Iarktpreise der Waare besteht. Eine von Beam- 

 ten der dem königl. Domänenministerium unter- 

 stellten «Fischerei-Regie» geübte einfache, aber 

 strenge Controlle sichert durch ihre praktische 

 Einrichtung den Staat vor einer bedeutenderen 

 Schädigung, und nach den einzeln vorkommen- 

 den kleineren Fällen von «Contraband» fragt 

 niemand in diesen an Fischen überreichen 

 Gebieten. 



Betrieben wird die Fischerei in der ganzen 

 Dolirudscha vorwiegend von Russen, unter denen 

 namentlich wieder die Angehörigen der lipowa- 

 nischen Secte besondere Vorliebe und Geschick- 

 lickheit zu diesem Handwerke an den Tag legen. 



Die von ihnen benützten Fangapparate sind 

 im allgemeinen recht einfach, ja primitiv zu 

 nennen, genügen aber bei den grossen Fisch- 

 mengen vollständig. Den wichtigsten Gegen- 

 stand der Fischerei bildet der Hausen (Aci- 

 penser huso), hier Morun genannt, welcher aus- 

 schliesslich mit den auch an unserer Donau 

 gebräuchlichen Hausenangeln gefangen wird. 

 Es sind dies starke, nadelscharf zugeschliffene 

 Eisenangeln ohne Widerhaken, welche vermit- 

 telst 1 — P/a Meter langer Schnüre in gleich- 



