52 



komplikált tisztítási folyamattal kell a meg- 

 romlástól megóvni. 



A vízacaviárnak — az Ikre negre — a Dob- 

 rudsában és még a tartomány határain túl is 

 fontos a szocialiiolitikai szerepe; a dobrudsa- 

 lakü evvel az étellel örvendezteti meg azt a 

 vendégét, kit különösen meg akar tisztelni ; egy 

 caviárpróbával deriti fel a magányos bálta- 

 lialász a felülvizsgáló halászigazgatósági tiszt- 

 viselő szigorú ránczokba szedett arczát ; egy-egy 

 csinos kaviár hordócskával Bvikarestben l)e- 

 folyásos liarátokat emlékeztetnek a szegény hi- 

 vatalnok nyomorúságára, ki «Madridtól távol», 

 gyászban tölti életét a kietlen Dobrudsában. 



«Kis ajándékok fentartják a barátságot" — 

 bárhol kell is ezt a közmondást tettel beliizo- 

 nyítani, mindenütt az Ikre negre jelenik meg, 

 mint kipróbált szer. 



Más, sok fajokból is, csukákból, sőt még pon- 

 tyokból is nyernek ikrát, ez azonban — külö- 

 nösen a két utóbbi fajból a világos színű — 

 kisebb értékű és nem kiviteli tárgy. Egy klgrm. 

 vízacaviár a fogás évadján a dobrudsai köz- 

 ségek halrakodóiban átlag 8 — 12 frankba kerül. 



A vizán kívül még legközelebbi rokonai, a ke- 

 csege (Acipenscr ruthcims, románul Nissetra) és 

 a piszeorrú tokfélék, melyeket közönségesen 

 «Toknak» nevezünk, a halászat különösen 

 becses tárgyai. Ezek is még elég gyakoriak, és 

 fogásuk, különösen ivásuk idejében jól fizet. 

 A pontyot és harcsát (románul Crap és Somm), 

 csukát (Sciuca) és süllőt (Lucioperca sandra, 

 románul Salau), különösen az édes vizekben fog- 

 ják, de a süllőn kívül ezek a fajok a sósabb 

 vizekben, sőt a ponty még a delta partja men- 

 tén a tengerijén is előfordul. Sőt a fiatalabl) pon- 

 tyok fogása, melyeket a nagyság szerint Cior- 

 tanic, vagy Ciortan-nak neveznek, a sós vizű 

 baltokban, a tenger és lagúnák közt levő a 

 fövényiíartokat átszelő girlákban különösen jól 

 fizet. Csak mikor egészen ki van fejlődve, kapja 

 a ponty a Crap nevet és 15 — 18 klgr-os példá- 

 nyok itt nem mennek ritkaság számba ; sőt 

 egyes vén legények még 20 Idgrmnál is többet 

 elérnek. 



Különösen fontos az alóza és Atherina fajok 



gungsverfahren vor dem Verderben geschützt 

 werden. 



Der Hausencaviar — die Ikre negre — spielt 

 in der Dobrudscha und selbst über die Grenzen 

 der Provinz hinaus eine wichtige Rolle von 

 socialpolitischer Bedeutung ; mit dieser Sjjeise 

 erfreut der Dobrudscha-Bewohner den Gast, den 

 er besonders ehren will ; durch eine Probe Ca- 

 viar glättet der einsame Baltafischer die strenge 

 Amtsmiene des inspicirenden Regie-Beamten ; 

 durch eines der zierlichen, hölzernen Caviar- 

 tönnchen werden einflussreiche Freunde in Bu- 

 karest an die Miseren des armen Administrativ- 

 Beamten erinnert, der sein Leben «fern von 

 Madrid» in der öden Dobrudscha vertrauert. 



«Kleine Geschenke erhalten die Freund- 

 schaft» — wo immer dies Sprichwort durch 

 die That gerechtfertigt werden soll, erscheint 

 Ikre negre als prol)ates Mittel auf der Bild- 

 fläche. 



Auch von den anderen Störarten, von Hechten 

 und sogar von Karpfen wird der Rogen gewon- 

 nen, ist jedoch — besonders der lichtgefärbte 

 der beiden letzteren Arten — minderwertig 

 und nicht Gegenstand eines weiteren Exj^ortes. 

 Ein Kilogramm Hausencaviar stellt sich wäh- 

 rend (1er Fangzeit in den Fischereihäfen der 

 Dobrudscha-Gemeinden durchschnittlich auf S 

 bis 12 Franken. 



Nächst dem HaiTsen bilden seine Verwandten, 

 der Steiiet (Acipenser ruthenus , rumänisch 

 Nisseira) und die kurzuasigen Störarten, welche 

 wir gemeinhin als Däk bezeichnen, besonders 

 geschätzte Objecte des Fanges. Auch sie sind 

 noch recht häufig vertreten, und lohnt die Fi- 

 scherei besonders in der Zeit ihres Streichens. 

 Karpfen und Wels (rum. Crap und Somm), Hecht 

 (f^ciuca) und Schiel (Lucioperca sandra, rum. 

 Calai;) werden besonders in den Süsswasser- 

 balten gefangen, doch kommen diese Arten bis 

 auf den Schiel auch im Brakwasser, Karpfen 

 selbst im Meere längs der Deltaküste vor. Der 

 Fang jüngerer Karpfen, die je nach der Grösse 

 Ciortanic oder Ciortan genannt werden, lohnt 

 sogar ganz ))esonders in den Brakbalten und 

 den Girlen, welche die Düne zwischen Meer 

 und Lagune durchbrechen. Erst ganz ausge- 

 wachsen, erhält der Karpfen den Namen Crap, 

 und Stücke von 15 — 18 Kilogramm zählen da 

 nicht zu den Seltenheiten, ja selbst über 20 Kilo- 

 gramm sollen so alte Bursche erreichen. 



Besonders wichtig ist der Fang von Alausa- 



