nyini a partszt'l irányát, mint inkáhl) egy di'l- 

 kek't-c'szaknvutïatiiiik haladó iránvt követtek. 



A kcnetkező fajokat jeí^yezleiu : í.'í/'Cí/.s inn- 

 crourua, C. cineraceus, C. aeru(jinoHus, (ezek a 

 fajok kí'ju'ztc'k a vonulók tömegét), Müvus mi- 

 r//v//í.s, Árrijiitcr jíí.síís, halca siibhuleo és Buteo 

 biitcu* 



A nyolcz »nonnalisnap" liusvétliétfőigió-na|)- 

 tár szerint) gyorsan tűnt el, normális napoknak 

 naplómlian, azokat a Jurilofkálian töltött napo- 

 kat neveztem, melyeken nagyobb kirándulást 

 nem tettem. Akkorilian a ])iimaria két vendég- 

 szobájában tanyáztunk, melyek közül a kiseb- 

 liiket, belebb fekvőt hálószobának luisználtuk. 

 A külső szoba, melyben műhelyünket ütöttük 

 fel, elég tarka volt. Töltényekkel, ruhákkal és 

 száraz bőrökkel töltött ládák állottak a falak 

 mentén ; két hosszú, durva deszkaasztal foglalta 

 el a szoba közepét, melyeken tarka összevissza- 

 ságban frissen elejtett iiiiidiuak, madárbőrök, 

 hulladékok, térkéj)ek, könyvek, reggeli maradé- 

 kok és más kvalifikálhatatlan lim-lomok cso- 

 portosultak festői csendéletté. A falakon függ- 

 tek fegj^-ereink és — száradásra kiterített — 

 ])orzasztó külsejű ruhadarabok, sokat szenvedett 

 «baraöltíizeteink». Egy sarokban, két kis láda 

 köziitt, melyek couserv készletünket, a tV-ny- 

 kéj)ezési készüléket, a töltési eszközöket és 

 konyhakészletet tartalmazták, egy na])ról-napra 

 nagyobbodó, a legkülönÍHÍzőbl) holmiki)ól álló 

 hegy emidkedett. Ennek a hegységnek tömbjét 

 főző üstjeink alkották: néhány magas vízhat- 

 lan csizma, számtalan durva, szeri) gyapjú- 

 harisnya i('s;na]ii. melyeket a bocskorok alatt 

 hordtunk és a zacskók, melyekben serétkészle- 

 tünket tartottuk. Közöttük békésen el voltak 

 madzagok, fagyapjii, gyapot, kócz, conserv-sze- 

 lenczék és száz más apróságok, a mint ;i jiilla- 

 nat hevében a ládákból kisziu-ogattuk, ha valami 

 tái'gyra éiijien sürgős szükségünk volt, és az, 

 természetesen, csak a láda fenekén volt lelhető, 

 lg}' ez a "hegy» val<')ságos kincses bányánkká 

 vált, és átkutatásakor egész váratlanul a leg- 

 hihetetlenebl) hasznos dolgokat találtuk meg; és 



nicht so sehr der Küstenlinie, als einer südost- 

 nordwestlieh streichenden Ijinie folgend. 



li'li iiolirtc mir folgende Arten: Circus ma- 

 cro rns. (_'. cineraceus, C. a'ruginosus (diese Arten 

 bildeten das dros des Zugesl Milvus migrans, 

 Accipiter nisus. Falco subbuteo und lluteo 

 buteo.* 



Die acht « Normaltage » bis zum Ostermontag 

 (a. St.) Hossen rasch dahin ; Normaltage nannte 

 ich in meinem .lourniil jene in -Turilfiff-a verleb- 

 ten Tage, welche durch keine grössere Tour aus- 

 gezeichnet waren. Wir hausten damals in den 

 beiden Gastzimiiieru der Primarie, dcien klei- 

 neres, innen gelegenes, als Schlafzimmer be- 

 nutzt wurde. Im äusseren Zimmer, wo wir un- 

 sere \Yerkstätte aufgeschlagen hatten, sah es 

 toll genug aus. Kisten mit Patronen, mit Klei- 

 dern und trockenen Bälgen standen längs der 

 Wände; zwei lange rohe Hrettertische füllten 

 den Mittelraum aus, auf welchen in bnnteni 

 Durcheinander frisch erlegte Yögel, Bälge, Prä- 

 parierabfälle, Karten, Bücher, Frühstücksreste 

 und anderer unqualiticirbarer Krimskrams sich 

 zu malerischem Stillleben gruppirten. An den 



; Wänden hingen unsere Waiïen und zum 

 Trocknen ausgebreitete, schauerlich aussehende 



I Kleidungsstücke, unsere vielgeplagten «Bara- 

 costüme». In einer Ecke zwischen zwei kleinen 



I Kisten, welche unsere Conservenvorräte, pho- 

 tographischen Apparate, Ladewerkzeug und 

 Küchengeräte enthielten, erhob sich ein täg- 

 lich wachsender Berg von allerlei Effecten. Den 

 Grundstock dieses Gebirges bildeten unsere 

 Kochkessel, einige hohe Wasserstiefel, eine Un- 

 zahl grobwollener serbischer Socken (Tscharap), 

 wie wir dieselben unter den Opanken trugen, und 

 die Säckeben, in welchen unsere Schrotvorräte 

 aufbewahrt wiiren. Dazwischen trieben sich 

 friiillicb lîindfadenreste, Holz- und Baumwolle, 

 Wirg. Conservenbüchsen und hundert andere 

 Kleinigkeiten herum, wie sie in der Eile des 

 Augenblicks aus den «^laterialkisten» verstreut 

 wurden, wenn man irgend einen Gegenstand 

 gerade recht dringend brauchte und derselbe 

 natiniiih erst ganz am Boden der Kiste zu fin- 

 den war. So wurde dieser cBerg» zu einer 

 wahren Schatzkammer, die unglaublichsten 

 nützlichen Gegenstände fanden wi)- in demsel- 



* Vájjon az utóbbi, egyes példányokban vonuló, , * Ob diese letzteren — in einzelnen Kxeiiipliiren 

 madarak ti/pikus ölyvek voltak-e, nem tudom inefj- \ streiclienden — Vilgel ti/pische Bussarde waren, eut- 

 Ítélni. zieht sich meiner Beurteilung. 



8* 



