61 



liáziiklian is örökösen vustag, feltört íeluT Ik''- 

 jukli()l álló réteg fedi. 



Egy órácska elmultával ismét a preparálás- 

 hoz fogtunk, ebben az órálian azután rendesen 

 bevonult egy alkalmatlan, nénuin és lustán áll- 

 diigáli) nézőtömeg is, bevezettük a jegyzeteket 

 és S óra körül vaesorálioz ültünk. Legkésőbb 10 

 órakor már mozdulatlanul feküdtünk ágyaink- 

 ban és aludtuk az igazak lilmat. Sohasem alud- 

 tam oly jól, mondhatni gyermekiesen, mint 

 .lurilofkában és a Feketetenger baltáiban. \'al(')- 

 szinüleg az az éles, aczélozó levegő, a mely 

 folytonosan fi'ijt a tenger felöl, okozta ezt a 

 hatást. 



dieken Schiebt der aufgeknackten weissen Scha- 

 len bedeckt. 



Nach einem Stündchen gingen wir wieder ans 

 Präparieren — wobei um diese Stunde gewöhn- 

 lich eine lästige Schaar von stummen und faul 

 dastehenden Zuschauern sich einfand — die No- 

 tizen wurden eingetragen, und um S l^lir das 

 Abendbrodgenonuneii. I'm '.»'/-j längstens l(t l"br 

 lagen wir dann fest in den lietten und schliefen 

 den Schlaf der Gerechten. Nie habe ich so gut, 

 geradezu so kindlich geschlafen als in Jurilofca 

 und in den ]3alten des Sehwarzen Meeres. Die 

 scharfe, stählerne Luft, die stets vom Meere 

 herüberweht, mag diese Wirkung ausüben. 



llalil lhi>san. Kaveitzsi. 



Nem állhatom meg, hogy e helyen riividen 

 meg ne emlékezzem a Dobrudsában hallott szá- 

 mos népdalokról és a népköltészetről. Es ha 

 e kitérés nem is igényelheti a teljesség elisme- 

 rését 8 még kevésbbé a messzeérö t('nia kinuTÍ- 

 tését, mégis úgy látom a dolgot, hogy a rövid 

 érintésnek is lesz némi művelődéstörténeti 

 értéke. 



Az a számos nemzetiség, a mely tarkán ve- 

 gyülve a Dobrudsa mai lakosságát alkotja, mind 

 miveli a népdalt: mindenütt énekelnek és min- 

 den fajnak megvannak a saját dallamai, meg- 

 van a saját külön népköltészete. Különös érdek- 



Ich kann nicht umhin, hier eine kurze Be- 

 merkung über die zahlreichen in der Dobrud- 

 scha gehörten Volksweisen und Volksdichtun- 

 gen einzuschalten. Wenn dieselbe auch durch- 

 aus keinen Anspruch auf Vollständigkeit oder 

 gar auf erschöjifende üehandlung dieses weit- 

 ausgreifenden Themas machen kann, so ghuibe 

 ich doch, dass selbst eine kurze Erwähnung 

 nicht ganz ohne culturgeschichtliches Interesse 

 sein dürfte. 



Air die zahlreichen Volksstämme, welche in 

 buntem Gemische die heutige Bewohnerschaft 

 der Dobrudsclia bilden, pflegen das Volkslied : 

 allül)erall wird gesungen, und jedem Stamm 

 sind seine besonderen Weisen, seine besonde- 

 ren \'o|ksdicbtungen eigen. Mein specielles In- 



