74 



Szárnyas vadban is, legalább a mi a vadabb 

 nagyobb fajokat illeti, ez a vidék aránylag gaz- 

 dagabb, mint a delta töl)bi része. A gödények 

 23árjával jártak és különösen a sörényes gödény 

 szórványosan még fészkelhet itt. A kócsag mind- 

 két faja és számos hattyú valószínűleg költ itt, 

 bár rnadártömcgekröl itt se lehet egyáltalá- 

 ban szó. 



Gődénytelepek a balta egész hozzáférhetet- 

 len helyein itt-ott még előfordulhatnak, miután 

 senki sem méltatja őket különös figyelemre ; 

 de ha egyszer a kócsagok adják fejüket a letele- 

 pedésre, akkor a lipovánok előbb nem nyugsza- 

 nak, mig a telepre be nem hatoltak és a mada- 

 rakat egy szálig is ki nem pusztították. A toll- 

 kereskedés ezeket a félreeső vidékeket is meg- 

 fertőztette, és a fehér gémfajok ritkasága és 

 nagy félénksége bizonyítja a kiméletlen rabló 

 kizsákmányolást. Az egész nagy, körülbelül 430 

 LJ klm*-nyí területű tórendszert mindenféle 

 madárfajtól lakott szárnyas udvarnak tekinteni 

 mindenesetre nagy tévedés volna. Van itt sok 

 és érdekes állatfaj, sőt helyenként még- nagy tö- 

 megekben is, de a madárélet többnyire bizonyos 

 szűkebb területeken pontosul össze, és itt is 

 rendesen csak bizonyos fajok vannak képviselve, 

 melyeknek költésére az illető terület épjjen 

 különösen alkalmas. Az ily helyek felkeresése 

 gyakran elég fáradságos munka, és többször 

 sok óráig tartó utakat kell égő napmeleg vagy 

 dermesztő szelek és futóesök mellett megtenni, 

 a nélkül hogy az ember mást láthatna mint né- 

 hány halászó csért és sirályt, vagy egy-egy 

 otrombán tovavonuk), halászó réti sast. 



Sajátságos változatosságot hoztunk ezekbe a 

 csónakkirándulásokba azáltal, hogy ismételten 



macska, különösen a Duna füzes szigetein gyakori, 

 ritkább az erdős hegyvidéken. Ha ezek után még a 

 közönséges ürgét (Spermopliiliia citillus), a földi ku- 

 tyát — Spalax typlilus — ■ a vakondot, a vizi poczkot, 

 a liázipatkányt és házi egeret említem, akkor körül- 

 belül minden ki van merítve, a mit dobrudzsai uta- 

 zásom alatt megfigyelhettem. 



* A Eazim és a délre fekvő tavak hossza körülbe- 

 lül .58 klm-t a nagyon ingadozó szélesség útiiigban 

 északon 10 — 15, délen pedig 3 — 7 klm-t tesz. 



Auch an Federwild ist diese Gegend, wenig- 

 stens was die schetien, grösseren Ai-ten betrifft, 

 verhältnissmässig reicher als die übrigen Teile 

 des Deltas. Pelikane trieben sich j^aarweise he- 

 rum und Ijesonders der krausköpfige Pelikan 

 dürfte dort vereinzelt noch brüten. Edelreiher 

 beider Arten und ziemlich zahlreiche Schwäne 

 scheinen hier ihr Brutquartier aufgeschlagen 

 zu haben — allerdings ist von Vogelmassen 

 auch hier keinesfalls die Rede. Pelikankolonien 

 dürften wohl noch hier und da im ganz un- 

 zugänglichen Baltaterrain vorkommen, da 

 niemand ilmen besondere Aufmerksamkeit 

 schenkt — aber wenn einmal die Pieiher an eine 

 Siedlung denken sollten, so ruhen die Lipowa- 

 ner nicht eher, liis sie in diesell)e eingedrungen 

 sind und die Vögel mit Stumpf und Stiel aus- 

 gerottet haben. Der Federhandel hat auch diese 

 so entlegenen Gebiete verseucht, und die Selten- 

 heit u. grosse Scheuheit der weissen Reiherarten 

 sind ein Beweis der schonungslosen, räuberi- 

 schen Ausbeutung. Das ganze grosse, etwa 

 420 D ')%,■*' bedeckende Seensystem als einen 

 von allerlei Vogelarten erfüllten Geflügelhof 

 anzusehen, wäre überhaujit ein grosser Irrtum. 

 Es gibt viele und interessante Tiere da, stellen- 

 weise sogar in grossen Mengen, doch concen- 

 trirt sich das Vogelleben meist an einzelne 

 engere Bezirke, und sell)st da sind gewöhnlich 

 nur gewisse Arten vertreten, für deren Brutge- 

 schäft eben die betreffende Örtlichkeit I)eson- 

 ders zusagend ist. Aufsuchen muss man diese 

 Stellen oft mühsam genug — itnd manch' stun- 

 denlange Fahrt wird unter glühendem Sonnen- 

 brand oder bei eisigem Wind und Regen- 

 schauer zurückgelegt, ohne dass man etwas 

 anderes zu sehen bekommt als etwa einzelne 

 fischende Seeschwalben und Möven oder einen 

 plump dahinstreichenden, revierenden Seeadler. 



Eine eigene Abwechslung wurde dadurch in 

 diese Bootsfahrten gebracht, dass Avir in wieder- 

 finden sieh besonders auf den Weideninseln der Donau 

 häufig, seltener sind dieselben im Bergwalde. Wenn 

 ich nun noch das gewöhnliche' Ziesel ( Spermatophilus 

 citillus), den Blindmoll — Spalax typhlus — , den 

 Maulwurf, die Wasserratte, Hausratte und Hausmaus 

 erwähne, so ist ziemlich alles erschöpft, was von 

 Saugethieren während meiner Dolirudschareise zur 

 Beobaehtug gelangte. 



* Die Länge des Eazim und der nördlich gelegenen 

 Seen beträgt etwa 58 Kilometer, die sehr schwan- 

 kende Breite durchschnittlich 10 — 15 im nördlichen, 

 3—7 Kilometer im südlichen Teile. 



