140 



ben lakozik. A terület belsejében és kivált 

 északkeleti részében ritkán látható s még a 

 nagy keselytí-gyiilekezetekben is csak egyesé- 

 vel, így Slava russésca mellett 3á Gyps fiilvus 

 között csak egy barna keselyűt láttam s a Jiiri- 

 lofkánál május IS-án egy ló hulláján lakmá- 

 rozó lu vagy li fakó keselyű között is csak 

 három barnát. 



Oly esetet irok le itt alább, melynek valóságá- 

 ról Han-Cearcában teljesen megbizonyosodtam. 

 E faluban lakó egyik jiaiaszt itteni általános 

 szokás szerint nvotkától" kapatosan lefeküdt a 

 mezőn egy szénarakásra. Egyszerre a lágyékában 

 érzett metsző fájdalomra ébredt fel s rémüle- 

 tére egy Kara-Kai tal karmai közt látta magát 

 (így nevezik ott a barna keselyűt). A halottnak 

 vélt ember hirtelen megelevenedésétől szintén 

 holtra rémült madár nem birt fölrepülni, mert 

 karmai igen beelakadtak áldozatának ruháiba 

 és szárnyával verdesve s csőrével vagdalódzva 

 iparkodott kényelmetlen helyzetéből szabadulni. 

 A hatalmas csapásoktól félig elkábultan s a ré- 

 mülettől csaknem eszméletét vesztve küzdött a 

 paraszt egy ideig a hatalmas keselyűvel, míg 

 végre sikerült kését előrántania s a beakadt 

 karmokat elvágnia ! A megcsonkított madár re- 

 pülve menekült s a paraszt maradt hát győz- 

 tes, de rútul összeverve, karmolva és sok sebből 

 vérezve s e küzdelme emlékeiként most is viseli 

 a sebek helyeit. Hogy mily szörnyű csajjásokat 

 tud a barna keselyű szárnyaival osztogatni, ta- 

 pasztalhattam a Han-Cearcabeli házigazdámon, 

 kinek egy megsebbzctt keselyű szárnya kézizü- 

 letének egyetlen csapásával 3 cm. hosszú sebet 

 szakított feje bőrén a füle mögött. 



CircKS aeruginosus L. Két érdekes színezetű 

 darabot hoztam magammal. Az egyik április 

 :29-én Portita mellett lőtt öreg nőstény, fakó 

 toUazatával tűnik fel, mely egészl)en a fakó 

 keselyűére emlékeztet. Csak alsó oldala barna- 

 vöröses, de még mindig világosabb a rendesnél. 

 Fejének teteje tisztafehér s csak a nyakszirtje 

 néhány tollának van rozsdasár'ga szegése és 

 sötét szárfoltja; álla és torka szintén fehér, 

 rozsdás lehelettel. Yálli foltjai igen nagyok és 

 fehérensárgás, barna szárfoltokkal rajzt>lt tol • 

 lakl)ól alakultuk. Epen ilyen tollak vannak háta 



dern von Cocosu, Han-Cearca, Macin und Greci 

 hausen. Im Binnenlande und besonders im NO 

 sieht man ihn selten und selbst bei grossen 

 Geier- Ansammlungen nur in wenigen Exempla- 

 ren. So sah ich bei Slava russésca unter 32 

 Gyps fnhnts nur einen Kuttengeier und am 

 13. Mai bei Jurilofca an einem Pferdekadaver 

 drei zwischen 10 bis 12 Gänsegeiern. 



Die Wahrheit folgender Geschichte wurde 

 mir in Han-Cearca auf das bestimmteste ver- 

 sichert. Ein Bauer aus dem Dorfe hatte sich im 

 landesüblichen Wotka-Eausclie auf einem Heu- 

 haufen am Felde niedergelegt. Plötzlich erwacht 

 er durch einen heftigen Schmerz in den Wei- 

 chen und sieht sich zu seinem Entsetzen in 

 den Fängen eines Kara-Kartal, wie hier der 

 Kuttengeier genannt wird. Der ülier das plötz- 

 liche Lebendig\verden der vermeintlichen Leiche 

 seinerseits ebenfalls in Todesangst versetzte 

 Vogel vermag nicht aufzufliegen, da er die 

 Fänge zu fest in die Kleider seines Opfers ver- 

 wickelt hat, und sucht sich durch Flügelschläge 

 und Schnabelhiebe aus seiner misslichen Lage 

 zu befreien. Durch die gewaltigen Hiebe halb 

 betäubt und vor Angst und Schrecken fast be- 

 sinnungslos kämpft der Bauer eine Weile mit 

 dem mächtigen Geier, bis es ihm endlich ge- 

 lingt, sein Messer zu ziehen und die verkrallten 

 Fänge — abzuschneiden! Der verstümmelte 

 Vogel suchte fliegend das Weite, und der Bauer 

 behauptete arg zerschlagen, zerkratzt und aus 

 vielen Wunden blutend als Sieger das Schlacht- 

 feld, soll al)er die Narben aus diesem Kampfe 

 noch als Elrinnerung am Körper tragen. — Wie 

 furchtbare Schläge der Kuttengeier mit dem 

 Flügel auszuteilen vermag, sah ich an meinem 

 Hauswirt in Han-Cearca, dem ein angeschosse- 

 ner Geier mit einem einzigen Schlage des Flü- 

 gelbuges einen etwa 3 cm. langen Fleisehriss 

 in die Kopfhaut hinter dem Ohre beibrachte. 



Circus aeruginosus (L.). Zwei Exemplare von 

 interessanter Färbung brachte ich mit. Das eine, 

 ein am 29. April bei Portita geschossenes altes 

 y , zeichnet sich durch ein fahles, im Tone der 

 Gesammtfärl»ung an den alten Gänsegeier 

 errinnerndes Gefieder aus. Nur die Unterseite 

 ist l)raunrötlich, aber immerhin noch lichter 

 wie gewöhnlich. Die Kopfplatte ist rein weiss, 

 und nur im Nacken haben einzelne Federn 

 rostgelbe Bänder und dunkle Schaftstriche ; 

 Kiim und Kehle sind ebenfalls weiss mit rosti- 

 gem Aiiiiui;('. Die Schulterileckc sind sehr aus- 



