144 



Iniiiiakesolyüt s eleget meg csodáltam azokat az 

 igazán szemtelen támadásokat, melyeknek a 

 hatalmas keselyű e vitéz sólyom részéről folyto- 

 nosan ki van téve. Sőt láttam egy kerecsent 

 Han-Cearkánál á])ii]is í)-én, a mint zúgó repü- 

 léssel csapott egy lakott barnakeselyű fészekre 

 s megült azon. Vájjon gonosz szándékkal volt-e 

 a sólyom az őrizetlen tojás iránt, nem tudnám 

 megmondani, mert villámgyorsasággal zúgva és 

 haragos krákogással csapott le a hatalmas nős- 

 téuvkeselvű s elűzte a vakmerő betolakodót. 



Pelecanus onocrotalus L. A terjedő kultúra 

 kiszorítja a pelikánt a deltának látszólag szűzi 

 területeiről is, mert minden jelentés azt mondja, 

 hogy mér évek óta nincs itt e fajnak jelentéke- 

 nyebb kolóniája. Márcziusl>an s áprilisben lát- 

 ható volt a pelikán helyenkint a Dunán s a la- 

 gunákon, de nagyobb számban csak májusban 

 jelentkezett, midőn is időnként százakat sőt ez- 

 reket számláló csapatokban vonult át vagy halá- 

 szott a Dunán. A két fajhoz tartozó öreg mada- 

 rakat rÓptűkben még nagy távolságról is kíinnyü 

 szétkűlonljöztetni, mert az onocrotalus rózsás 

 színe mindig feltűnik. Május 1 5-én a Periboina 

 nevű tenyér áttörésnél lévő Zmeica-tóban egy 

 csapat pelikán])ól 14 darabot lőttem, köztűk 8 

 hímet, melyeknek heréi már hatalmasan meg 

 voltak duzzadva. A'alamennyinek a feje elején a 

 homloktollazata alatt olajos anyaggal telt, 

 5 — 6 cm magas s csaknem golyóalakú taraja 

 volt. HoDEK * ezt a zsirtarajt, melyet csak egy- 

 szer talált, individuális altnormitásnak tartja. 



A mennyire megítélhetem ezt a dolgot, semmi 

 esetre sem lehet utóbbiról szó, hanem inkább a 

 nászruhához tartozó disze ez a hímeknek, mely 

 a homlok bőre alatti mirigv'es, zsíros kötőszö- 

 vetből áll, hasonlóan például a Tadorna tadorna 

 homlokinípjához. mely a jjárzási idő alatt ren- 

 des nagyságának több mint kétszeresére dagad. 

 Minden esetre igen különös volna, ha 8 egy 

 napon elejtett hím egy és ugyanazon abnormí- 



* Über Verbi-, u. Verb. d. Gattung Plecanus, Sep. 

 Abdr. aus «Verb. d. zoul. bot. Gesellscliaft» Wien p. S4. 



geler durch diese Falken fand ich vollkommen 

 bestätigt ttnd bewunderte oft genug die geradezu 

 unverschämten Angriffe, durch welche der ge- 

 waltige Geier von diesen schneidigen Falken 

 unaufhörlich belästigt wird. Am '.). April sah 

 ich sogar bei Han-Cearca einen Blaufuss sau- 

 senden Fluges auf einen belegten Kuttengeier- 

 liorst zufahren und aitf demselben blocken. Ob 

 der Falke böse Absichten mit dem unbesehütz- 

 ten Ei vorhatte, kann ich nicht entscheiden, 

 denn rauschend und braitsend stiess das mäch- 

 tige Geierweibchen blitzschnell unter ärgerli- 

 chem Krächzen herab und vertrieb den frechen 

 Eindringling. 



Pelecanus onocrotalus L. Die zunehmende 

 Cultur verdrängt den Pelikan auch schon aus 

 den scheinbar jungfräulichen Gebieten des 

 Deltas, wo allen Berichten zufolge schon seit 

 Jahren keine bedeutenderen Colonien dieser 

 Art mehr l)estehen sollen. Im März und April 

 waren auf der Donau und in den Lagunen stel- 

 lenweise Pelikane zu sehen, häufiger wurden 

 sie jedoch erst im Mai, wo grössere Schaaren 

 von hunderten, ja tausenden dieser Vögel ab 

 und zu durchzogen oder auf der Donau fisch- 

 ten. Im Fluge sind selbst auf grosse Entfernun- 

 gen alte Vögel der beiden Arten ziemlich leicht 

 zu unterscheiden, da die Rosenfarl)e des ono- 

 crotalus immer auffällig ist. Am I ."). Mai erlegte 

 ich am Dünendurchbruche Periboina im See 

 Zmeica aus einer Schaar Pelikane 14 Stück, 

 worunter 8 Í S , deren Testikel schon mächtig 

 angeschwollen waren. Sie trugen alle am Vor- 

 derkopfe unter der Stirnbefiederinig einen mit 

 öliger Snl)stanz gefüllten Höcker von fast ku- 

 gelförmiger Gestalt bei 5 bis 6 cm. Höhe. Hodek* 

 hält diesen von ihm nur einmal vorgefundenen 

 Fetthöcker für eine indivuelle Abnormität. Um 

 eine solche handelt es sich aber, soweit ich die 

 Sache zu lieurteilen in der Lage bin, keines- 

 wegs, sondern vielmehr um einen Hochzeits- 

 sclnnuck der 5 i , der in einem Anschwellen 

 des drüsigen, fettreichen Gewebes unter der 

 Stirnhaut besteht, wie dies in ähnlicher Weise 

 z. B. mit dem Stirnhöcker von Tadorna tadorna 

 der Fall ist, der in der Paarungszeit um mehr 

 als das Doppelte seiner gewöhnlichen Grösse 

 anschwillt. Jedenfalls wäre es sehr merkwürdig, 

 wenn 8 an einem Tage erlegte J S dieselbe 



* Über Verbr. u. Verb. d. Gattung Pelecanus, Sep. 

 Abdr. aus «A'erb. d. zocil. Gesellscb. Wien. p. 84. 



