146 



melyek közül IO holtan maradt, míg a 8 v&gy 

 10 megsebzett közül hosszas hajsza után is 

 csak 4 került meg. 



Egy halász a Portitán nyomorúságos előltöl- 

 tőjének egyetlen lövésével I s darabot lőtt rommá 

 s eg}' egész csomót sebzett meg! Fején és nya- 

 kán igen kényes ez a madár s még apró sörétből 

 is elég 1 — 2 szem, hogy ledöntse. A törzsét érő 

 lövéseket azonban vagj' a sűrű tollpánczél fogja 

 föl, vagy könnyen ell)írja azokat a madár, ha- 

 csak nem föltétlenül halálosan találtuk. így 

 egyet golyóval (4.50 express) lőttem keresztül a 

 lágyékán közvetlenül a lába előtt s még sem 

 látszott az úszásban akadályozva. Végül még a 

 pelikán úszási képességéről szólok, mely a Pe- 

 riboinán történt tömeges pusztítás alkalmával 

 figyeltem meg a sebesült darabok üldözése köz- 

 ben. Mint a térképből kiszámítottam, vitorlás 

 bárkánk az akkori erős vihartól hajtva óránkint 

 28 km sebességgel haladt s még sem bírtuk az 

 előttünk t'iszó sebesült madarakat utóiérni ; még 

 azokat ia, melyek csak 3 — 400 lépésnyiről kezd- 

 tek menekülni, tehát csak jelentéktelen előny- 

 ben voltak, azokat is töl)bnyire csak félórai ül- 

 dözés és mintegy 10 — 1 ä kmnyi út megtevése 

 után bírtuk sörétlövésnyi távolságra megköze- 

 líteni ! 



Pelecanus crispuii Bruch. Moru-Ghiölnél áp- 

 rilis 1.5-én lőtt az egyik halászati alkalmazott 

 egy vén darabot a fészkénél, s ennek 2 tojását 

 nekem adta. Eg;^' öreg hímet magam is lőttem a 

 Zaton-tavak egyikén, a hol ez a faj párosával 

 elszórtan élt s valószínűleg költött is a szom- 

 szédos végnélküli nádrengetegben. A nyílt lagú- 

 nák területén is láttuk elszórtan, utoljára május 

 17-én egy ritka nagyságú darabot a Sinoi-limán- 

 ban ; mélyen aludt ez egy homokszigeten, de 

 bár nesztelenül vitorláztunk feléje, a nagyszámú 

 kormorán még idejében figyelmeztette őt a ve- 

 szélyre. 



Valamennyi crispusnak, melyet április kö- 

 zepétől május közepéig láttunk, narancsvörös 

 volt a csőrzacskója s ez különösen repülése köz- 

 ben, mikor is a hatalmas csőr a behúzott nva- 



10 verendet auf dem Platze Idieben, während 

 von 8 bis 10 Verwundeten nach längerer 

 Hetze nur noch 4 zur Strecke gebracht werden 

 konnten. Ein Fischer schoss an der Portita mit 

 einem Schusse seiner elenden Vorderladerflinte 

 18 Stück im Feuer zusammen und verwundete 

 noch eine ganze Menge anderer ! Am Kopf und 

 Hals ist der Pelikan seiw empfindlich, und 

 genügen I bis 2, selbst feine Schrote, um ihn 

 herabzuwerfen. Schüsse auf den Leib dagegen 

 werden entweder durch den dichten Federpan- 

 zer abgeschwächt oder gut vertragen, wenn sie 

 nicht unbedingt tödtlich sind. So schoss ich 

 einen Pelikan mit der Kugel (450 Express) 

 knapp vor den Rudern durch die Weichen, 

 ohne dass er sich dadurch im Schwimmen 

 irgendwie behindert zeigte. Zum Schlüsse sei 

 noch eine Beobachtung über die Schwimmfä- 

 higkeit der Pelikane mitgeteilt, welche ich ge- 

 legentlich jenes Massenmordes an der Perilioina 

 bei Verfolgung der Verwundeten machte. Wie 

 ich aus der Karte berechnete, fuhren wir mit un- 

 serer Segellotka damals vor dem steifen Sturme 

 mit einerGeschwindigkeit von etwa 28Km. in der 

 Stunde, konnten aber trotzdem nicht jeden der 

 vor uns schwimmenden verwundeten'^ ogel ein- 

 holen ; selbst jenen, welche erst bei einer Ent- 

 fernung von 3 — 400 Schritt die Flucht ergriffen, 

 also nur einen ganz unbedeutenden Vorsj^rung 

 hatten, gelang es meist erst nach halbstündiger 

 Verfolgung und nach Zurücklegung eines We- 

 ges von 10 bis 12 Km. bis auf Schrotschuss- 

 weite nahe zu kommen ! 



Pelecanus crispus Bruch. Bei Moru-Ghiöl 

 schoss am 15. Ajn-il ein Fischereibeamter ein 

 altes Exemplar, wohl beim Neste, dessen 2 Eier 

 mir überlassen wurden. Ein altes J erlegte ich 

 selbst auf einem der Zaton-Seen, wo sich diese 

 Art überhaupt mehrfach in einzelnen Paaren 

 herumtrieb und wahrscheinlich in den unend- 

 lichen Piohrwäldern der Nachbarschaft brütete. 

 Auch im Gebiete der offenen Lagunen sahen 

 wir sie vereinzelt, zuletzt noch am 17. Mai ein 

 einzelnes, überaus grosses Exemplar in Sinoï- 

 Liman, welches auf einer Sandinsel fest schlief, 

 leider aber durch die zahlreiche Kormorane bei 

 unserem geräuschlosen Ansegeln zu früh ge- 

 warnt wurde. Alle von Mitte Api:il bis Mitte Mai 

 gesehenen Krauskopfpelikane hatten den Schna- 

 belsack hoch orangerot gefärbt, was besonders 

 im Fluge, wo der mächtige Schnabel auf dem 

 eingezogenen Halse ruht, einen prächtigen An- 



