158 



magasságiján keringtek a kolónia fölött, folyton 

 hallatva érdes hangjaikat, melyeknek csodála- 

 tos zűrzavarából különösen eg^- rekedt, gúnyos 

 nevetés vált ki visszataszító módon. 



Életmódjában s foglalatosságában igen kecses 

 és kedves madár az ezüstös sirály. Nyugodt 

 szárnyalással vonul a víz fölött csekély magas- 

 ságban, nyílsebesen csap le megjíillantott zsák- 

 mányára — mely többnyire apróhal — lebegve 

 függ szorosan a víz színe fölött s rövid habozás 

 után a habokba vágja nyakát s mellét, hogy a 

 prédát csőrével elkaphassa. Gyakran eredmény 

 nélkül marad a csapás : labdamódra emelkedik 

 akkor a csalódott madár újra a levegőbe, s a 

 könnyed és gracziózus légi játékát elölről kezdi. 

 Szívesen üldögél ez a sirály sűrű csapatban az 

 alacsony homokpadokon vagy a tenyerek szélén, 

 Tiogy hószín tollazatát tisztogassa vagy a me- 

 lengető napsugarakban gyönyörködjék. Eítkán 

 látni eg^-es egyéneket: rendesen 15 — "20 főt 

 számláló kis csapatokban vannak együtt. De a 

 milyen társaság kedvelök egymás között, annyira 

 féltékenyeknek látszanak fészkelő helyeiken ide- 

 gen fajokkal szemben. A Razim-Sinoi területen, 

 hol a legkülönfélélib sirály- és csérfélék tartóz- 

 kodnak állandóan, a költési idő alatt egy l)izo- 

 nyos elég élesen elhatárolt területet tisztán 

 csak ezüstös sirálvok laknak. 



Kiválólag kedveseknek találtam e sirályokat 

 olyankor, mikor a magasra meredő Dolojman 

 fok sziklái közt fekve csekély távolságra láttam 

 őket a meredeken leszakadó szírt mentén tova 

 vonulni. Nyugodtan, szárnycsapás nélkül vitor- 

 lázott el előttem egyik sirály a másik után ; 

 é2ien csak a fejüket mozdították meg kissé, ha 

 valami vigyázatlan mozdulatot tettem. Zúgha- 

 tott viharszerű szél a sziklák körül, lehetett oly 

 csendes idő, hogy a szellőt sem éreztem, mindig 

 egyforma, méltóságos repüléssel haladtak előt- 

 tem e vakítóan fehér madarak, ezek a tökéletes 

 repülési képességükért annyira irigylendő te- 

 remtések. 



Hydroprogne caspia. Találó néven nevezik 

 ezt a csért a különben minden sirályt és csért 

 « Martin »-nak mondó lagixnai halászok, a meny- 

 nyiben vadságáért, féktelen és rabló voltáért a 

 «cserkesz» epithetonnal jellemzik, ^'adul, ruhló- 



deutender Höhe über der Colonie, fortwährend 

 ihre rauhen Töne ausstossend, aus derem wun- 

 derliehen Gewirr ein heiseres, hämisches La- 

 chen besonders widerwärtig hervorklang. 



In ihrem Leben und Treiben ist die Bilber- 

 möve ein reizender und anmutiger Vogel. Mit 

 ruhigen Flügelschlägen zieht sie in geringer 

 Höhe üt)er dem Wasser dahin, pfeilschnell 

 stösst sie auf die erspähte Beute — meist kleine 

 Fische — lierai), hält rüttelnd knapp über der 

 Wasserfläche und wirft sich dann nach kurzem 

 Zögern mit Hals und Brust in die Flut, um den 

 Fang mit dem Schnabel zu fassen. Oft misslingt 

 der Stoss ; wie ein Ball schnellt dann der ent- 

 täuschte Vogel wieder in die Luft, und das 

 leichte, graziöse Flugspiel beginnt von neuem. 

 Gern sitzen diese Möven in dichten Schaaren 

 auf niedrigen Sandbänken oder am Rande der 

 Dünen, um ihr schneeiges Gefieder zu putzen 

 rmd die wannenden Sonnenstrahlen zu genies- 

 sen. Selten erblickt man einzelne Individuen ; 

 meist halten sie sich in kleinen Trupps von 

 15 — 20 Stücken zusammen. So gesellig sie aber 

 untereinander sind, so eifersüchtig scheinen sie 

 am Brutplatze gegen fremde Arten zu sein. Im 

 Razim-Sinoi-Gebiete, wo Möven und Seeschwal- 

 ben der verschiedensten Arten zu den ständigen 

 Erscheinungen gehören, ist ein gewisser, ziem- 

 lich scharf umgrenzter District während der 

 Brutzeit ausschliesslich von ihnen bewohnt. 

 Besonders reizvoll erschienen mir diese Möven, 

 wenn ich in den Felsen des hochragenden Cap 

 Dolojman liegend sie auf geringe Entfernung 

 längs der jäh abstürzenden Klijjpen dahinziehen 

 sah. Ruhig, ohne Flügelschlag segelte ein Move 

 nach der anderen vorbei : kaum wandten sie 

 den Kopf ein wenig, wenn ich eine vinvorsichtige 

 Bewegung machte. Mochte ein sturmartiger 

 Wind die Felsentürme umheulen, mochte es 

 so still sein, dass kein Lüftchen zu spüren war, 

 immer zogen die blendend weiss erscheinenden 

 Vögel uiabeirrt gleichen, majestätischen Fluges 

 vorbei, beneidenswerte Greschöpfe in ihrer vol- 

 lendeten Flugfertigkeit. 



Hydroprogne caspia. 



Mit einem trefflichen Namen belegen die alle 

 Möven und Seeschwalben sonst mit n Martin» 

 bezeichnenden Lagunen-Fischer diese See- 

 schwalhe, indem sie die durch ihre Wildheit, 

 ihr ungestümes und räuberisches Wesen Aus- 

 gezeichnete durch das Epitheton nTscherkess» 

 characterisiren. Wild, räuhcriscli und niiliiindig 



