1 78 



azon utakról, a melyek a mi területeinkre ve- 

 zetnek, nagyon csekély és futólagos jegyzetek 

 ismeretesek, daczára az adatokban gazdag i^liäno- 

 logiának és aMagy.Ornitb. Köziként mintaszerű 

 dolgozatainak. A megíigyelő hálózatok munká- 

 latai — első sorban a Magy. Ornitb. Központ 

 igen bebató dolgozatai - csak a megtelepedés 

 kérdésével foglalkoznak és a költözés útjait csak 

 annyiban érintik, a mennyiben azok oly madár- 

 fajok átvonulására vonatkoznak, a melyek nem 

 itt fészkelnek. Pedig bizonyos, hogy az utak 

 kérdése is mélyen belevág a költözés kérdésének 

 megoldásába ; a mi már azért is megfontolandó 

 és megvizsgálandó, mivel a költöző madarak 

 téli szállásairól a sejtelemnél többet még ma 

 is alig tudunk. 



Különösen Magyarországra nézve a költöző 

 madarak megtelepedése háromféle combi natiót 

 enged meg. Vagy széles arczvonalban való be- 

 vándorlás által történik ez, vagy útvonalakon, 

 mely utóbbi esetben vagy egy elágazása a Menz- 

 bier-féle útvonalnak vezeti őket területeinkre a 

 Duna völgyében fölfelé, vagy pedig egy külön 

 útvonal a Duna középső völgyébe a Balkánfél- 

 sziget lapályain (Maritza, Struma és Vardar- 

 Morawa ; Narenta-Boszna) át. E két utóbbi esz- 

 mét már Mojsisovics «Tierleben der öster.-ung- 

 Tiefebene« czimű munkájában (61 — 66. 1.) elég 

 behatóan tárgyalta. A terjedelmes megfigyelő 

 hálózatok, melyek Ausztria-Magyarországra és 

 az occupait területre kiterjednek, egyedül nem 

 képesek e kérdéseket tisztázni, de kapcsolatban 

 egj' bár kicsiny, de czélszerüen elhelyezett meg- 

 figyelő záróvonallal a Balkán félsziget keleti ré- 

 szén, az időbeli adatok összehasonlítása már 

 magában is becses anyagot szolgáltatna. Ezen 

 kérdések megoldásának nyitja minden esetre a 

 Balkánfélszigeten rejlik, még pedig aránylag 

 szűk területen, úgy, hogy sehol oly könnyen, 

 mint épen itt, meg nem oldhatók, s itt az egész 

 phanologiára kiható érdekkel kellene birniok. 



Mindenek előtt ezeknek megfontolása vitt rá 

 tavaszi kirándulásomra. A Dobrudsát, még pe- 

 dig első sorban annak északi részét azért válasz- 



wege, welche in unsere Gebiete führen, sind 

 trotz des reichen phänologischen Datenmaterials 

 und trotz der mustergiltigen Arbeiten der Ung. 

 Ornith. Centrale, nur äusserst geringfügige und 

 flüchtige Notizen bekannt geworden. Die Ar- 

 beiten der Beobachtungsnetze — vor Allem die 

 sehr eingehenden der Ung. Ornith. Centrale — 

 beschäftigen sieh nur mit der Frage der Be- 

 siedlung und berühren die Wanderwege nur 

 insoweit, als sie den Durchzug nicht im Gebiete 

 brütender Vogelarten zum Gegenstande haben. 

 Es ist aber gewiss, dass für die Lösung der 

 migratorischen Fragen auch die Wegefrage eine 

 einschneidende Bedeutung besitzt, was umso 

 mehr der Beachtung und Untersuchung bedürf- 

 tig erscheint, als unsere Kenntnis von den 

 Winterquartieren der Zugvögel heute noch 

 kaum über das Niveau der Mutmassungen 

 hinaus reicht. 



Speciell für die Besiedlung Ungarns durch 

 die Zugvögel sind drei Combinationen möglich. 

 Entweder erfolgt dieselbe durch eine Immigra- 

 tion in breiter Frontwanderung oder auf dem 

 Wege von Zugstrassen, in welch' letzterem« 

 Falle entweder eine Abzweigung der pontischen 

 Strasse Meiizbier's die Wanderer im Thale der 

 Donau stromaufwärts in unsere Gebiete leitet, 

 oder aber eine separate Zugstrasse durch die 

 Depressionen der Balkanhalbinsel (Maritza, 

 Struma und ^'ardar-Morawa ; Narenta-Bosna) 

 sie in das mittlere Donauthal führt. Letztere 

 beiden Ideen hat schon Mojsisovics ziemlich 

 ausführlich in seinem «Tierleben der österr.- 

 ungar. Tiefebene d (p. 61 — 66) behandelt. Die 

 ausgedehnten Beobachtungsnetze, welche über 

 Österreich-Ungarn und über das Occujiations- 

 gebiet gezogen sind, vermögen allein nicht volle 

 Klarheit über diese Fragen zu bringen, jedoch 

 dürfte im Anschlüsse an einen zwar nur kleinen, 

 aber zweckmässig angelegten Beobachtungs- 

 cordon im Osten der Balkanhalbinsel schon der 

 Vergleich der Zeitdaten allein wertvolles Mate- 

 rial ergeben. Der Schlüssel zu den in Rede ste- 

 henden Fragen liegt jedenfalls auf der Balkan- 

 halbinsel und zwar in einem verhältnismässig 

 so eng begrenzten Gebiete, dass nirgends so 

 leicht wie gerade hier eine Lösung derselben 

 stattfinden könnte, welche von dem weitgehend- 

 sten Interesse für das gesammte Gebiet der 

 Phänologie sein müsste. Diese Erwägungen vor 

 Allem, veranlassten mich zu meiner Frühjahrs- 

 reise. Die Dobrudscha, und vor Allem die nord- 



