21!) 



Milliìtirlrr. 



Színezet. 



()i-ft/ Il im fi/iiisn. 



A cHŐr első fele szarucUul kékfeketc, tövén 

 fehéres szaruszínű, élein vörösesen fntt.atva ; 

 a szájzug feketésen szegve, belső széle vöröses. 



Szemcsillaga vörösbarna. 



A lábak feketék szürkés rec-zézettel ; a talpak 

 fiilik'ssziirkí'k, karmok feketék. 



Az oniiyilások fedői, a pofa tája s a szemen 

 át a nyakszirtig haladó hegyesen végződő sáv, 

 úgy a torok is bársonyfekete, utóbl)i alsó szélén 

 többé-kcvésl)bé barnás tollszegésekkel keverve s 

 oldalán egy, a szájzügtól kiinduló feliér sávval 

 élesen határolva. 



A homlok, a toi-ok oldalai s a fark alja. malia- 

 goni li;ii-iia : a lionilok szine lassanként vész v\ 

 a tídlbiilibau. 



A fej, egész nyak s a mell felső része vöröses- 

 szürke, mely szin a mell közepe fele folyton 

 lialványodva síirgás vagy vöröses ezüstszürkébe 

 olvad s elterjedve a has oldalain s a lábszáron 

 a szennyes-febérszüiki- has közepét körülfogja. 

 A hát felső részének gyengéden barnásszürke 

 színezete a szárny fedőtollain is elterjed. A hát 

 alja, a farcsík s a fark fedői lágy hamuszürkével 

 színezve. 



Az (dsőreiidű evezőtollak feketék, valamivel 

 világosabb. íinom szegésüek : azelsö és második 

 folt bijjiin. a liarniailik s negyedik toll lu'gyi'nek 

 külső zász](íja élesen határolt többnyire sárgásiia 

 hajh» feliér szegéssid, mely az ötödiktől a tizedik 

 tollon mindig szélesl)edve mind szebb sárgába, 

 sőt gummigutta színbe megy át; az ötödik egész 

 kilenezedik evező vége keresztl)en fehéren 

 szegve, mi a tizediken már liiányzik. 



A másodrendű evezők barnásszürkék vagy 

 sötét hamuszinüi'k, eléfelc sorban mindig söté- 

 tedve egész a feketéig. 



A külső zászlójuk végén levő fehér folt a 



Färbung. 



Ty/nis (les nitrii. Mämiehens: 



Vorderhälfte des Schnabels hornblauschwarz, 

 an der Wurzel weisslichhornfärbig, an den 

 Schneiden rötlich angelaufen ; Mundwinkel 

 schwärzlich eingefasst, sein innerer Rand röt- 

 lich. Iris rotbraun. Fusse schwarz mit graulichen 

 Einschnitten. Sohlen erdgrau, Krallen schwarz. 



Nasendecken, Zügel, ein l)reiter, über dem 

 Auge sich hinziehender, beim Genick spitzig 

 endender Streif und die Kehle sammetschwarz, 

 letzgenannte am unteren Rande mehr oder we- 

 niger durch bräunliche Federränder verwaschen 

 und scharf begrenzt durch einen vom Mund- 

 winkel auslaufenden weissen Streif. Stirn, Kehl- 

 seiten und die Unterschwanzilecken mahagoni- 

 braun; die Farbe der Stirne verliert sich all- 

 mählich in den Schopf. 



Kopf, ganzer Hals i)is an (hu Oberrücken und 

 auf der ()l)erbrust hin )ötlichgrau, welche Farbe 

 nach der Erustmitfe hin allmählich lichter wer- 

 dend in ein lüitlicli- oder Gelblichsilliergrau 

 verschmilzt und sich über die Bauchseiten und 

 Schienbeine verbreitet und die scbmutzig- 

 weissgraue Bauchmitte einschliesst. überrücken 

 sanft blaugrau, welche Farbe sich auch an den 

 Flügeldecken verbreitet. Unterrücken, Bürzel 

 und Oberschwanzdecken zart aschgrau. 



Die Schwingen erster Ordnung schwarz, etwas 

 lichter fein gesäumt, mit einem scharf abge- 

 schnittenen, weissen, meist gelblich eingelasse- 

 nen Spitzensaum, welcher nach aussen das 

 Ende der ganzen Fahne einnimmt und sich von 

 der 4. bis 10. sehr schön zitronen- oder gummi- 

 guttagelb färlit. Die Spitze der 5. bis '.). Schwinge 

 weiss in die (^)uere eingefasst. 



Die Schwingen zweiter Ordnung bräunlich- 

 grau oder dunkelascligrau, der Reihe nach stets 

 dunkler werdend bis sie ganz schwarz erschei- 

 nen. Die weissen Spitzenilecken der Aussen- 



