294 



Minden szóhii jöliető körülményt figyelembe 

 véve, talán mégis legajánlatosabl), ha őket faji- 

 lag nem választjuk szét, hanem a Sa.ricoUt nlbi- 

 collis amphiieuca Hempr. & Ehrenu. néven 

 az utóbbit, mint Európa legkeletibb és Ázsia 

 nyugoti részeiben élő, jól felismerhető alakot, 

 csak fajtaként különböztetjük meg. 



Sarajevo, ISüS szejitemlier hó. 



Reiser Ohìun: 



AUibliographia Ornitliologica érdekében meg- 

 jegyezzük, hogy dr. Madarász Gyula illető érte- 

 kezése három formában jelent meg, még pedig : 

 először mint a Természetrajzi Füzetek XXI. kö- 

 tete, 3., 4. füzetének egyik értekezése a 473 - 

 471). lajíokon ; másodszor e forrás megjelölésé- 

 vel mint különlenyomat ; harmadszor e forrás 

 megjelölése nélkül 1 '7-ig való külön la])- 

 számozás mellett. 



A mi a Saxicola melanoleucának tüskére való 

 felakasztását illeti, a melyet Madarász ornitho- 

 logiailag méltat, talán szükséges lett volna 

 előbb bebizonyítani, hogy ez a faj, a Saxicola- 

 jellegtől eltérve, bokrok között röpkéd. De én 

 emlékszem, hogy a midőn ezelőtt negyven és 

 egynehány esztendővel a ^'elebieh gerinczétől 

 indulva, a Karszt sziklasivatagot Obrovazzo felé 

 végigmértem, ott a morlákság tisztelt kecske- 

 pásztorai — gyerekek — mindent megkínoztak, 

 felakasztottak és föluyársaltak, a mi mozgott 

 és élt — föltéve, hogy hatalmukba keríthették. 

 Éppen ezért hajlandó volnék az immár irodal- 

 milag is megörökített príeparatumot inkább 

 folklorisztikailag, mint ornitliologiailag mél- 

 tatni, annyival is inkább, mert az a nyársalás 

 és akasztás máshol is divik. H. 0. 



A madárvonulásról. 



Azt a czikket, a mely egybe fogja foglalni a 

 iv vonulás körül szerzett tapasztalatok tanúsá- 

 gait, újból el kell halasztani, noha az ahhoz 

 való interzonális anyag együtt van. Az elhalasz- 

 tás oka az, hogy az ezidén végzett megíigyelés, 

 mely a füsti fecske tavaszi fölvonulását illette 

 közel 6000 adatot nyújtott s úgylátszik, hogy az 

 elköltözésre vonatkozó adatanyag is gazdag lesz. 

 E nagyszabású megligyelésnek, melynek a tudo- 

 mányban csakugyan nincsen párja, feldolgozása 

 ropijant munkát követel és semmi kétség, hogy 



Beim Zusammenfassen aller Fmstande wird 

 es aber trotz alledem vielleicht am zutreffendsten 

 sein, keine artliche, sondern nur eine sulisjieci- 

 üsehe Trennung durchzuführen, so dass Sa.ri- 



COla albicoUis «mjj/ííVfííCaHEMPRlCH-EHRENBERG 



die gut erkeunliare Form des äussersten Ostens 

 von Europa und des westlichen Asiens darstellt. 

 Sarajevo, im Seijtember 1S'.»8. 



Olhmar Heiner. 



Im Interesse der Bibliographia Ornitliologica 

 sei es hier bemerkt, dass die angeführte Ab- 

 handlung des Dr. J. v. Madarász in dreierlei 

 Ausgaben erschien, u. z.: erstens als Abhandlung 

 im Bd. XXI, Heft 3—4 der Természetrajzi 

 Füzetek auf pag. 473 —47 J ; zweitens mit An- 

 führung dieser Quelle als Separatalxlruck ; 

 drittens oiine Anführung dieser Quelle, mit 

 besonderer Paginierung von 1 angefangen bis 7. 



Was das Aufspiessen der Saxicola melano- 

 leuca anbelangt, welches v. Madarász ornitho- 

 logisch würdigt, wäre es vielleicht notwendig 

 gewesen, erst zu beweisen, dass diese Art, den 

 Saxicola-Charakter verleiignend, im Gebüsche 

 umherfliegt. Ich will mich aber erinnern, dass 

 als ich vor vierzig und einigen Jahren vom 

 Velebitkamme aus die Steinwüste gegen Obro- 

 vazzo durchquerte, dort die verehrlichen morla- 

 kischen Gaisbuben alles marterten, spiesten 

 und aufhingen, was dort n kreucht« und fleugte», 

 vorausgesetzt, dass sie es erhaschten. Eben des- 

 wegen wäre ich eher geneigt dieses nunmehr 

 schriftstellerisch verewigte Praeparat folklori- 

 stisch, als ornithologisch zu würdigen umsomehrj 

 als dieses Spiessen und Hängen auch ander- 

 wärts beliebt ist. 0. H. 



über den Vogelzug. 



Von der Publication meines Artikels, in wel- 

 chem ich die liisher über den Vogelzug gemach- 

 ten Erfahrungen und Schlüsse besprechen 

 werde, muss ich wieder atistehen, obwohl das 

 dazu gehörige interzonale Material beisammen 

 ist. Die Ursache der Verzögerung ist die heu- 

 rige Observation, welche uns über den Früh- 

 lingszug der llauchschwalbe nahezu (iOOO Daten 

 brachte, und audi für den Wegzug ein reich- 

 haltiges Material ergeljen dürfte. Die Bearbei- 

 tung dieser, ihrer Dimension nach in der Wis- 



