10 



mások külön fejezetben szoktak tárgyalni ; de ismertetésük során látni 

 fogjuk a hámmal való szoros egybetartozásukat, minélfogva első feje- 

 zetem végét Jiekik szentelem. 



a) Csíllangós hámsejtek. 



Külső alak. A nyugalmi helyzetében rögzített állatban a mirigy- 

 terméktől ment csillangós mozgató hámsejtek alapjukon és még inkább 

 szabad felületük felé Ívesen szélesedő oszlop- (néha homokóra-) alakúak 

 (I. t. I. és 14. ábra). Ennek az alaknak természetes következménye, 

 hogy a sejtek csak szabad felületük magasságában érintkezhetnek 

 szomszédjaikkal (1. I. t. 9. ábra) ; mélyebben a sejttest a sejttengelylyel 

 párhuzamos és sugarasan álló lemezeket visel. A szomszédos sejteknek 

 oldalléczei egymásba mennek át s bennük hosszában támasztó rostocskák 

 futnak le (1. alább). A sejt alapja a szélén több nyújt ványra tagolódik, me- 

 lyek ívesen széttérnek és a sejtnek alapi megszélesedését idézik elő. E jelleg- 

 zetesnek mondható alak a sejtnek saját működése és környezetének erö- 

 müvi hatása következtében sokféle változáson mehet keresztül. Például, 

 ha az állat nagyon összehúzódik, a hámsejtek pálczikaszerüen vékonyra 

 megnyúlnak (I. t. 10. ábra), kinyujtózott állapotában pedig laposra 

 szétterülnek (1. t. 8. ábra). Általában a hátoldal hámsejtjei a hasolda- 

 liaknál hosszabbak (mintegy negyedrészszel). Az ivarnyílás körüli terü- 

 leten azonban a hasoldalon is olyan magasak, mint a hátoldalon. Leg- 

 magasabbak a hátszegélyen, a hol néha a hasoldali sejtek hosszának 

 háromszorosát is elérik (10. ábra). 



A sejtek szabad felülete domború, és így a hám úgy sagittális, 

 mint keresztmetszetben ívelt vonalat tüntet fel. Hámhártyát (cuticula) 

 nem látok rajta. 



A sejtek szabad felületének egymással érintkező határvonalai 

 között sejtközi ragasztó állomány van, a mely ezüstözés után az ismeretes 

 hullámos rajzolattal tünteti fel a sejthatárokat (I. t. 2—4. ábra). E sejt- 

 közi állomány befelé csak 2^3 |i mélyre terjed. Különböző magasságban 

 érintő irányban (tangentialisan) átmetszett sejtek közönséges festésekre 

 (I. A. jegyű haematein [Apáthy] vagy vastimsó-haematoxylin [Kei- 

 den hain]) sorban az 5., 6. és 7. ábrán látható képeket tüntetik fe\ Tapasz- 

 talhatjuk ezeken, hogy a sejtek voltaképen még a szabad felületükön 

 is, hol sejtközi ragasztó állomány mutatható ki közöttük, érintkeznek 

 egyes pontokon egymással apró sugaras nyújtványok útján (5. ábra), 

 minélfogva fogazott szélűeknek mutatkoznak. A sejt szabad felületétől 



