12 



Vitás kérdés az is, vájjon borítja-e hámhártya (cuticula) az 

 örvényférgek külhámját. Én a Dentrocoelum l. külhámján hámhártyát 

 nem találok, Graff is ([4.] p. 2019.) legújabban határozottan kijelenti, 

 hogy a Rhabdocoeliddk-on leírt cuticulák sem egyebek, mint a csillangók 

 tévesen értelmezett gyökérkészüléke (>>Wurzelapparat<<). Valószínűleg 

 hiányzik a hámhártya a többi Örvényférg-en is. Nem talált ilyet sem 

 JijiMA, sem BÖHMiG és Micoletzky, úgy hogy tévedésnek kell tekin- 

 tenünk azokat az adatokat, melyeket Minőt (p. 407.) általán Tricla- 

 dusok, Chichkoff (p. 456.) vizsgálata tárgyai, Graff a Planaria 

 quadriacculata, Wilhelmi ([5.] p. 151. és 156 — 157.) a Procerodes 

 lohata és Planaria lugubris hámhártyájáról közöl. 



A hám felületi képén is nyomát találjuk a hámsejteket át- 

 fúró különféle mirigy csatornáknak és dúczsejtek 

 nyújtványainak. Ezüstözött hámon barna vagy fekete kis gyűrűk 

 vagy pontok képében mutatkozik az a hely, a hol ezek az idegen elemek a 

 hám felületére jutnak (I. t. 2 — 4. ábra). Ezek a gyűrücskék nem egyebek, 

 mint optikai képe annak a beléje rakódott ezüsttől feketére színeződött 

 sejtközti (intercellularis) ragasztó állománynak, mely a hámon keresztül- 

 haladó idegen képleteket épen úg}^ elkülöníti a hámsejtek testállományá- 

 tól, mint a hámsejteket magukat a hám szabad felületének magasságában 

 egymástól. A mirigycsatornáknak és a hámsejteknek ezt a viszonyát 

 a garathámon (a Dendrocoelum-on is) először Chichkoff írta le (p. 493 — 

 494. Pl. XVI. Fig. 33 — 34.). Chichkoff észleletét megerősíti később 

 Jander (p. 161 — 167. Taf. 13. Fig. i — 4.), ki a Dendrocoelum l. hát- 

 oldaláról is közöl rajzot (5. ábra). A hámfelületen kimutatható gyűrücs- 

 kék azonban nemcsak mirigycsatornák határait jelzik, miként azt koráb- 

 ban hitték, hanem közülök a kisebbek (2. és 3. ábra f. proc. nerv,?) 

 azokat a helyeket tűntetik fel, a hol érző nyújtvány ok jutnak ki a hámfelü- 

 letre. Látott már ilyen kis köröket, pontokat Chichkoff (nála a 29 — 34. ' 

 ábrán pp — >>petit pores<<-t jelent) és Jander is (Taf. 13. Fig. i — 6.). 



A nagyobb gyűrűk alakjából és méreteiből következtethetünk 

 arra, hogy a hámfelületen szájadzó többféle mirigysejt közül melyik- 

 hez tartozik a ki vezetőcsatorna, melyet a gyűrű jelez. Hogy a gyűrűk 

 valóban kivezetőcsatornák szájadékát jelzik, bizonyítja az is, hogy 

 épen azokon a helyeken mutatkoznak a legbővebben, a melyeken 

 más módon is a legtöbb mirigyszáj adzás észlelhető. így a 2. ábra a 

 hasoldali hámnak egy gyérebben mirigyes helyét nyálkacsatorna- 

 szájadékokkal ; a 3. és 4. ábra a mellső nyálkaömlesztő mező, ill. a 

 tapasztómező kis részletét tünteti fel ; a 2. és 3. ábrán a pontoktól 

 jelzett helyeken nyomulnak ki az érzőszálak. 



