20 



A 139. ([l.J ill. 14. [2.]) oldalon említi, hogy már Schultze F. rájött 

 arra, hogy a rhabditisek ammóniákban nem oldódnak. Nem oldja az 

 ő tapasztalata szerint a kálilúg sem és tömény kálilúgban főzés közben 

 is csak későre mennek tönkre. Eczetsav és higított erős hatású ásványi 

 savak könnyen oldják. Chromsav zsugorítja őket. Ö ez alapon kizárt- 

 nak tartja egyfelől azt, hogy a rhabditisek állománya chitin volna, 

 mivel vízben és savakban oldódik és azt is, hogy fehérje lehetne, 

 mert lúgokban nem oldódik. Mindezek mellé még csak azt jegyzem 

 meg, hogy bróm hatása alatt erős fénytörő képességüket elveszítik. 



Mindazon sokféle festékektől, melyek iránt egyáltalán hajlandó- 

 ságot árulnak el, erősen festődnek. Az I. A. jegyű haematein magára 

 is, vagy az Apáthy hármas festésében kékre-feketére színezi, szintúgy 

 a vastimsó-haematoxylin ; eosinnal egyesülten mindkét haematein festék 

 után vörös vagy ibolyásszürke ; eosin pirosra, orange g. sárgára, rubin 

 pirosra festi. Ez utóbbi festékek iránt való hajlandóságuk miatt erythro- 

 seu eosinophil (pirosra hajló vagy eosinkötő) természetűeknek is nevezik 

 őket. Kaliumbichromikumból, vagy pikrinsavból, ha velük vagy keveré- 

 keikkel rögzítjük őket, annyit vesznek fel, hogy a tőlük nyert színek- 

 kel szemben más festések nem igen érvényesülnek. A mucinfestékek, 

 mint a thionin, toluidin-kék, methylen-kék, methylen-ibolya, anilin- 

 kék vagy egyáltalán nem, vagy csak halványzöldre színezik, ellenben 

 a mucicarmin sublimátos, vagy sublimát-alkoholos (qó^/q) rögzítés 

 után erősen színezi. ApÁTHY-féle utóaranyozás alatt az aranychlorid- 

 ból a fémaranyat már sötétben reducálják, valami belőlük könnyen 

 kiléphető fém ion alapján (fémes tartalmukra vall erős fénytörésük 

 is) és a napfényen tőle sötétvörösre, néha feketére festődnek. Ez a sok- 

 féle festhetőségük a szervezet összes, többi mirigytermékétől élesen elkü- 

 löníti és úgyszólván lehetetlenné teszi, hogy valamelyikükkel azonosít- 

 hassuk. Arról, hogy besűrüdött nyálkának (több szerző szerint >>con- 

 densierter Schleim<<) tartsuk őket, szó sem lehet. Ebben az esetben 

 a nyálkát olyan erősen festő thionin- és tolludinnak rendkívül sötét 

 ibol3/aszínűre kellene őket színezze, holott csak igen halványan 

 és zöldre festi. 



A rhabditisek létrejöttéről és rendeltetésükről később szólok a 

 mirigy termékek általános ismertetése során. 



Idegen képletek a hámban. Röviden újra rá kell térnem 

 arra, hogy a hát-hasi irányú izomrostok, az érző dúczsejtek végágai 

 és a mirigycsatornák miként viselkednek a kültakaróban. A hát- 

 hasi és harántirányú izomrostok hámbeli végelágazását az I. t. 10. 

 és VI. t. 47. ábrája tünteti fel. A nyújtványok felhatolnak a hám- 



